Справа № 357/802/26
3/357/919/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2026 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
УСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 21 грудня 2025 року о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та сексуального характеру відносно свого чоловіка, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що її чоловік переніс другий інсульт, йому не можна керувати транспортним засобом тому вона продала автомобіль, в зв`язку з чим чоловік постійно вчиняє сварки. 21.12.2025 року вона прийшла додому, роздягнулася і до неї підійшов чоловік та схопив її за шию та почав душити, вона вирвалася та побігла до сусідки та викликала працівників поліції. Запевнила, що вона ніякого домашнього насильства не вчиняла. Пояснила, що вона похилого віку, пенсіонерка, чому чоловік написав, що вона вчинила домашнє насильство психологічного та сексуального характеру вона не знає.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 21.12.2025 року його дружина ОСОБА_1 ніякого домашнього насильства психологічного та сексуального насильства відносно нього не вчиняла, чому він дав такі пояснення він не знає, просив вибачення. Зазначив, що з дружиною помирилися. в той день вжив трохи алкоголю, тому можливо так і сказав. Йому сромно за вчинене. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , форму оцінки ризиків, згідно з якою уповноваженим працівником поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 , як високий, терміновий заборонний припис стосовно кривдника, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
На підставі ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , уповноваженим органом, її дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", передбачено, що домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є  суспільні відносини у сфері захисту прав громадян, зокрема членів сім`ї та осіб, які стали жертвами домашнього насильства. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 969087 від 21.12.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 ..
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що його дружина ОСОБА_1 ніякого домашнього насильства відносно нього не вчиняла.
Із письмових пояснень ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що 21.12.2025 року приблизно о 16 годині 00 хвилин вона вийшла зі своєї квартири та між поверхових східцях виявила свого сусіда ОСОБА_2 , який в нетверезому стані лежав на східцях, вона завела останнього додому, зателефонувала його дружині ОСОБА_1 та повідомила, що її чоловік знаходиться дома п`яний. Доповнила, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, що вона неодноразово бачила його в стані алкогольного сп`яніння та при аморальній поведінці під час справляння ним природних потреб на міжповерхових східцях собі в штани.
Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутні будь-які пояснення свідків чи очевидців правопорушення, які б могли підтвердити те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та сексуального характеру, впаки наявні пояснення свідка, які спростовують обставини, викладені в протколі про адміністративне правопорушення. Не підтвердив вчинення домашнього насильства і сам заявник в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доказам судом встановлено, що в матеріалах провадження відсутні докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, оцінивши в сукупності, встановлені в ході судового розгляду обставини, суддя дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 221, 245, 247, 256, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	Світлана ДОРОШЕНКО