Справа № 645/2453/25 
Провадження № 3/645/11/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 січня 2026 року м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Ю.В.,
притягуваного – ОСОБА_1 
захисника притягуваного – адвоката Юшко Т.Г.,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №292109 від 08.04.2025 року).
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.04.2025 року, приблизно 00 год. 34 хв. ОСОБА_1  керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Харків, по Шосе Салтівському, 160 км. у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest 6820 ARHF 0032, що підтверджується тестом № 2980 від 06.04.2025 р. Результат огляду 1,73% проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив, що він приїхав додому біля 20-00 години. Сів вечеряти з дружиною та у них почався конфлікт. В цей час йому зателефонував ОСОБА_2 , щодо роботи. В кінці розмови він сказав, що посварився з дружиною, ОСОБА_2 сказав що зараз під*їде. Він приїхав приблизно о 23.00 год. Разом пішли прогулятися, у них зікінчились цигарки та ОСОБА_2 запропоновував проїхатися на заправку та попити там кави, та купити цигарки. Він віддав йому ключі, ОСОБА_2 почав прогрівати машину, в цей час вийшла дружина почала кричати. Та він зі свідком поїхали до заправки, він зупинив машину напроти заправки та пішов пішки. Сидів він поруч з водієм, потім встав взяв в багажнику автомобіля бутерброт та сів за кермо водія, включив двигун, прогрівав автомобіль, бо було холодко. Через 2 хвилини до нього під`їхала поліція, вони перервірили його документи, та патрульний сказав, що потрібно проти тест на алкоголь. Він автомобілем не керував, тому погодився та продув прибор, який показав 1,73 проміле, після чого поліція почала складати протокол. В цей час почалась повітряна тривога та я хотів, щоб скоріше закінчити це все, я розписався в протоколі щоб перейти до укриття, тому що був в окупації, його будинки розбили кабами, тому хотів скоріше піти. ОСОБА_2 так і не повернувся. Патрульні відвезли автомобіль до його будинку та хвилин через 15 підійшов ОСОБА_2 та пояснив, що не підходив, бо був без документів та залишився на ніч. Крім того зазначив, що він автомобілем не керував, тільки сидів в авто та грівся.
В судовому засіданні за клопотанням притягуваного, було допитано свідка ОСОБА_3 . Так свідок пояснив, що він набрав притягуваному по роботі та почув сварку. Він запропонував приїхати до нього, ОСОБА_1 погодився. Він приїхав приблизно о 22.45 год. на таксі. Поки спілкувалися, прогулювалися, у них закінчились цигарки. Тоді він запропонував проїхатись до заправки та він запропонував сісти за кермо. Вийшла дружина ОСОБА_1 та почала з ним сваритися. Вони поїхали до заправки, оскільки усі магазини були закриті, по дорозі вони почали сваритися. Свідок зупинив автомобіль, вийшов з машини та пішов пішки до заправки. Поки готувалася кава та хот-доги, він бачив, що ОСОБА_1 , щось дістав з багажника автомобіля та сів до автомобіля. Потім побачив, що під`їхала поліція до машини, фари були увімкненні на двох машинах, він не підходив, бо у нього не було паперових документів. Згодом машини поїхали одна та друга. Також зазначив, що на проїзжу частину вони не виїзжали, за кермом притягуваний не був, були увімкнені фари на машині але вона не рухалась. Почалась повітряна тривога. Конфлікт ОСОБА_1 та його жружини був на пігрунті розбитого будинку, та що вони не можуть оформити документи. Живе подружжя з матерями ОСОБА_1 та його дружини.
В судове засідання 08.01.2026 захисник ОСОБА_1  – адвоката Юшко Т.Г. не зявилася, надала письмове клопотання, в якому просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Захисник вказує, що матеріали про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не містять жодного належного та допустимого доказу інкримінованого йому правопорушення. Зазначила, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Проте, будь-яких даних- про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом матеріали справи не містять. В матеріалах справи містяться відеозаписи надані співробітниками разом із адміністративним протоколом від 06.04.2025 року. 07.10.2025 року, ОСОБА_1 звернувся до Харківського НДЕКЦ з заявою про проведення комплексного експертного дослідження за фактом події, яка мала місце 06.04.2025 року за адресою м. Харків, Салтівське Шосе. За результатами звернення було складено висновок експертного дослідження № КЕД- 19/121-25/25252 від 09.10.2025 року. Відповідно до висновків експертного дослідження - «1. Відповідно до наданих відеозаписів на дослідження, вірогідніше за все автомобіль « Chevrolet Aveo» перебував у нерухомому стані. 2. Пояснення ОСОБА_1 в частині того, що даний автомобіль перебував у нерухомому стані, з технічної точки зору, не суперечать наданим на дослідження відеозаписам.». Результати цього експертного дослідження повністю спростовують зазначену інформацію у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.04.2025 року та рапорті Інспектора роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції О.Косенко, який знаходиться в матеріалах справи, а саме про те, що співробітниками поліції було зупинено автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 та ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Поясненнями ОСОБА_1 , показами свідка ОСОБА_3 , результатом експертного дослідження та відеозаписами наявними в матеріалах справи - спростовано, що автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 знаходився у русі та був зупинений співробітниками поліції. Крім того, на відеозаписах наданих до суду, також не вбачається, що співробітник поліції, повідомляв ОСОБА_1 якусь причину зупинки, оскільки співробітники поліції підійшли до нерухомого транспортного засобу, що підтверджується відеозаписами з бодікамер поліцейських, і логічно підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 та показами свідка ОСОБА_3 . тТранспортний засіб ОСОБА_1 не перебував у русі, та використовувався виключно в якості джерела опалення в холодну пору року, та був в нерухомому стані. Крім того просила розглядати справу за їх відсутності, клопотання підтримала просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, щодо якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності та його захисника, свідка, дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Положеннями п.2.9 а Правил Дорожнього руху України зобов`язує водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.9а ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.
А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння чи в неї маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він саме у такому стані керував транспортним засобом, тобто перебував у статусі водія.
Тому для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП (керування у стані сп`яніння), зокрема за порушення п. 2.9а ПДР, матеріали справи обов'sязково мають містити належні та допустимі докази, що підтверджують вину водія. Це означає, що мають бути зібрані незаперечні докази (протоколи, висновки експертиз, свідчення), які доводять факт керування у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи під впливом ліків).
ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував щодо інкримінуємого йому адміністративного правопорушення та вказав, що у вказаний у протоколі час він не керував транспортним засобом. Вказав, що транспортний засіб був припаркований не подалік АЗС через те, що його товариш, який керував автомобілем пішов на АЗС «ОККО», за адресою м. Харків, перехрестя Гвардійців Широнінців та Салтівське шосе, що розташоване приблизно за 800 метрів він його будинку, за кавою, а він в цей час чекав його в машині та грівся.  А сам факт знаходження біля транспортного засобу у вказаний в протоколі час був зумовлений сваркою із дружиною, через що він з товаришом поїхали на АЗС купити сигарети. 
Також, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , який будучі попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань пояснив, що він набрав притягуваному по роботі та почув сварку. Він запропонував приїхати до нього, ОСОБА_1 погодився. Він приїхав приблизно о 22.45 год. на таксі. Поки спілкувалися, прогулювалися, у них закінчились цигарки. Тоді він запропонував проїхатись до заправки та він запропонував сісти за кермо. Вийшла дружина ОСОБА_1 та почала з ним сваритися. Вони поїхали до заправки, оскільки усі магазини були закриті, по дорозі вони почали сваритися. Свідок зупинив автомобіль, вийшов з машини та пішов пішки до заправки. Поки готувалася кава та хот-доги, він бачив, що ОСОБА_1 , щось дістав з багажника автомобіля та сів до автомобіля. Потім побачив, що під`їхала поліція до машини, фари були увімкненні на двох машинах, він не підходив, бо у нього не було паперових документів. Згодом машини поїхали одна та друга. Також зазначив, що на проїзжу частину вони не виїзжали, за кермом притягуваний не був, були увімкнені фари на машині але вона не рухалась. Почалась повітряна тривога. Конфлікт ОСОБА_1 та його жружини був на пігрунті розбитого будинку, та що вони не можуть оформити документи.
Під час дослідження відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вказані пояснення ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження, оскільки з відеозаписів взагалі не вбачається рух автомобіля та зупинка транспортного засобу за вимогою працівників поліції. З відеозапису також вбачається, що співробітники поліції рухаючись в темну пору доби помічають автомобіль, який не рухається та під*їзжджають до нього та зупиняються біля транспортного засобу, який стоїть без руху. Інший відеозапис з боді-камери співробітника патрульної поліції (назва «export-7fse5») розпочинається з моменту початку спілкування співробітників поліції з  ОСОБА_1 , який знаходився поруч з транспортним засобом. Під час спілкування із співробітниками поліції ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом та погодився пройти огляд на місці.
Крім того, судом було вивчено висновок експертного дослідження № КЕД- 19/121 -25/25252 від 09.10.2025 Харківського науково – дослідного експертно – криміналістичного центру МВС України, з висновків якого вбачається, що відповідно до наданих відеозаписів на дослідження , вірогідніше за все автомобіль « Chevrolet Aveo» перебував у нерухомому стані. Пояснення ОСОБА_1 в частині того, що даний автомобіль перебував у нерухомому стані, з технічної точки зору, не суперечать наданим на дослідження відеозаписам.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом МВС України від 18.12.2018 №1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1)попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.
За визначеннями п. 3 розділу І Інструкції, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; п.1 розділу III вказує, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія;
портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.
Згідно із п. 4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом МВС України від 18.12.2018 №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.
Згідно п. 3 розділу 2 Інструкції Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції.
Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026,включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.
Як убачається із вище наведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими повинен використовуватися портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменому одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.
Натомість, відеофіксація здійснена епізодично, та сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, відеозапис не відтворює подій перед зупинкою автомобіля та саму зупинку.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п. 27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
За вказаних обставин, матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в змісті визначення цього терміну, а тому зазначене в принципі не породжувало обов`язку проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про не доведення перед судом, поза розумним сумнівом, факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП
При цьому, вказані судом підстави є достатніми та самостійними для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП, а відтак суд інші доводи не перевіряє, так як вони є вже опосередкованими (вторинними) від встановлення факту керування.
Керуючись ст. ст. 33, 34, 36, 130, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя, 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Немишлянський районний суд міста Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Повний текст постанови виготовлено 12.01.2026 року.

Суддя Е.Є. Сілантьєва