№522/21975/25, 3/522/503/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Погорілого О.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

14.09.2025 року о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом - електросамокатом «JET», без д/н, по вулиці Армійській, біля будинку №10, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9«А» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та пояснив, що він не керував вище указаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Погорілий О.В. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із письмовим клопотанням, у якому просив закрити вище указану адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події, та складу адміністративного правопорушення, із підстав зазначених ним письмово.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№453250 від 14.09.2025 року, згідно до якого встановлено те, що 14.09.2025 року о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом - електросамокатом «JET», без д/н, по вулиці Армійській, біля будинку №10, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння.
-Висновком тесту приладу "Drager"Alcotest, згідно до якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння – 0,31%,
-Показаннями у судовому засіданні 29.12.2025 року свідка ОСОБА_2 , яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України пояснила, що 14.09.2025 року вона, як інспектор патрульної поліції виконувала свої обов`язки, та приблизно о 00 годин 20 хвилин її напарник, а саме інспектор поліції ОСОБА_3 зупинив транспортний засіб - електросамокат «JET», по вулиці Армійській, у м. Одесі, під керуванням водія ОСОБА_1 . Указаному водієві було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою тесту приладу "Drager"Alcotest, згідно до якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння – 0,31%. Свідок ОСОБА_2 зазначила, що вона складала вище зазначений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, та вище указані обставини зазначеного адміністративного правопорушення були зафіксовані на боді – камеру працівника поліції ОСОБА_3 , який зупинив вище указаний транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 

-Показаннями у судовому засіданні 15.01.2026 року свідка ОСОБА_3 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України пояснив, що він точну дату та час вище зазначених подій він не пам`ятає, це було у 2025 році він, як інспектор патрульної поліції виконував свої обов`язки, та на вулиці Армійській, у м. Одесі зупинив автомобіль, а також махнув зупинитись транспортному засобу - електросамокату «JET», без д/н, під керуванням водія ОСОБА_1 . На місці зупинки указаного транспортного засобу водій ОСОБА_1 пояснив, що він у невеликій кількості вживав алкогольні напої, тому цьому водієві було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою тесту приладу "Drager"Alcotest, згідно до якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння – 0,31%. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він впевнений про те, що саме водій ОСОБА_1 керував вище указаним електросамокатом у стані алкогольного сп`яніння, так як бачив зазначені події на відстані 20-30 метрів, та від цього водія на місці зупинки цього транспортного засобу, а саме електросамоката відчувався запах алкоголю. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що вище указаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає обставинам вище зазначеного адміністративного правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, та зазначена у ньому інформація є достовірною. 
-Відеозаписами долученими до матеріалів адміністративної справи. 
Суд вважає, що клопотання захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Погорілого О.В. про закриття вище указаної адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не підлягає задоволенню, із наступних підстав.
Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Як вбачається з Інструкції до приладу «Drager Alcotest» межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0,02 проміле - у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,4 проміле.
Із чеку приладу «Drager Alkotest» від 14.09.2025 року вбачається, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становить 0,31 ‰, який перевищує гранично допустиму норму 0,2%, навіть із урахуванням вище указаних допустимих похибок.
Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що вказаний результат тесту 0,31 ‰, знаходиться в межах можливої похибки вимірювань.
Результат тестування водія ОСОБА_1  із застосуванням газоаналізатору Drager, висновком тесту приладу якого вона знаходилась у стані алкогольного сп`яніння - 0,31%, та складений на його підставі акт огляду, суд вважає беззаперечними і достатніми доказами факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння на момент керування транспортним засобом, який дає підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення і притягнення особи до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи захисника Погорілого О.В. щодо сертифікації тесту приладу «Drager"Alcotest» спростовуються наданими УПП в Одеській області копіями сервісної книжки з відомостями про сервіс, градуювання та державну повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 7510» із серійним номером ARLM-0433 на 1 арк., та копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 7510» із серійним номером ARLM-0433 на 1 арк. 
На думку суду вище зазначений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, та згідно до ст.251 КУпАП є доказом у адміністративній справі, та у суда відсутні підстави не довіряти працівнику поліції ОСОБА_2 , яка складала зазначений протокол про адміністративне правопорушення, та працівнику поліції Васюрі Д.С., який зупинив транспортний засіб – електросамокат «JET», під керуванням водія ОСОБА_1 , та спілкувався із цим водієм.

Згідно до п.3.5 Розділу III «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100 зазначено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.
Суд не погоджується із думкою захисника Погорілого О.В. про те, що відеозаписи, які долучені до матеріалів указаної адміністративної справи проводилися не безперервно, так як такі доводи спростовуються цими ж відеозаписами долученими до матеріалів зазначеної адміністративної справи, відповідно до яких після активації інспекторами поліції нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) всі спілкування були записані безперервно, згідно до вимог п.3.5 Розділу III «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100.

У суда не виникає жодних сумнівів у тому, що саме ОСОБА_1  керував транспортним засобом, та перебував у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи зафіксовану на відеокамеру обстановку, та поведінку цього водія на місці зупинки, який не заперечував, що саме він керував вище указаним транспортним засобом.
Разом з тим, посилання захисника Погорілого О.В. на відсутність доказів факту керування водієм ОСОБА_1  транспортним засобом спростовуються вище указаними доказами по цій адміністративній справі.

Посилання захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд оцінює критично, оскільки це не відповідає встановленим судом обставинам справи, та є метою для виправдання указаного водія, для його уникнення від встановленої законом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що винність цього водія підтверджується сукупністю наявних досліджених, перевірених та не спростованих під час судового засідання доказів.
Суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest» проведено поліцейським в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд. 
Твердження захисника з приводу незаконності дій працівника поліції при оформленні матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки ним не було доведено наявності порушення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення поліцейським, які б слугували підставою для закриття даної адміністративної справи, та визнання її матеріалів недопустимими доказами.
Суд вважає, що клопотання захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Погорілого О.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення не підлягає задоволенню, так як усі його доводи спростовані вище указаними доказами по зазначеній адміністративній справі.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ. 
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України зазначається, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.
До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).
Відповідно до п.1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху України: 
- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; 
- мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є:
- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.03.18 року (справа № 278/3362/15-к) указано, що будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів. 
 
У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 указано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. 
 
На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що електросамокат є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом, та у ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, тому повинен був дотримуватись вимог ПДР України. 
 
Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.         
 
На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно призначитиєдине можливе адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.     
 
Керуючись ст.ст.40-1,221, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя
 
ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені клопотання захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Погорілому О.В. про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за відсутністю події, та складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП – відмовити.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави України.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.