Справа № 729/1584/25
2-о/729/4/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
судді: Бойко В.І.,
присяжних Зарубіної А.В., Карпенко Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, управління військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Бобровицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою, -
у с т а н о в и в:
Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із даною заявою, у якій просить оголосити померлим її рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 19.09.2022 року під час інтенсивного обстрілу противником біля околиць населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області.
В обґрунтування своєї заяви вказує, що являється рідною сестрою зниклого безвісти стрільця - снайпера 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військовослужбовця сержанта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 до лав Збройних Сил України та проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 який зник безвісти 19.09.2022 року під час інтенсивного обстрілу противником біля околиць населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області.
Незважаючи на проведені пошукові заходи, місцезнаходження зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 не встановлено, про нього відсутні відомості протягом майже трьох років.
Зазначає, що з переписок побратимів підтверджується , що її брат отримав осколкове поранення в шию несумісне з життям, тому їй до кінця хотілося б сподіватись що єдина для мене рідна найближча людина жива, але всі обставини засвідчують що він загинув.
Попри проведені пошукові заходи, його місцезнаходження не встановлено протягом тривалого часу, тіла не знайдено. Заявницею було здано ДНК-зразки, відповідні дані внесені до ЄРДР.
Таким чином, оголошення військовослужбовця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 померлим є необхідним для внесення відповідного запису до актових книг цивільного стану, отримання свідоцтва про смерть що надасть можливість реалізації соціальних і правових гарантій для членів його сім`ї, передбачених законом.
30.10.2025 року від представника Міністерства оборони України до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначається, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який безперервно триває дотепер.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців».
Тобто, у нормі ч. 2 ст. 46 ЦК України встановлено строк шляхом вказівки на його початок (день закінчення воєнних дій) та тривалість (два роки).
Положення другого речення цієї статті містить виняток із загального правила, яким надається право суду залежно від конкретних обставин скоротити цей строк. При цьому, суд скорочує тривалість строку, але початок перебігу залишається незмінним - день закінчення воєнних дій. На таке тлумачення вказує словосполучення «цього строку», тобто того самого дворічного строку, початком якого є день закінчення воєнних дій.
Законодавець визначив можливість оголосити фізичну особу померлою лише після закінчення воєнний дій: за загальним правилом після 2 років від такої дати, а у якості винятку, з урахуванням конкретних обставин, раніше, але у будь-якому разі, не раніше 6 місяців.
Отже, відлік строку, визначеного ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою має починатися з дня закінчення воєнних дій.
Як вбачається з заяви, сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 19.09.2022 року під час бойових дій біля населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Згідно з Переліком, с. Зайцеве Бахмутської міської територіальної громади з 06.10.2022 вказана територіальна громада належить до територій, які тимчасово окуповані російською федерацією території України. 
Таким чином, під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи, унеможливлює проведення евакуаційних та оперативно-розшукових заходів, а також слідчих дій правоохоронними органами України.
Отже, після закінчення воєнних дій сторони повертатимуть одна одній військовополонених, нададуть доступ до місць бойових дій для проведення пошукових робіт тощо. І якщо протягом шести місяців від дати закінчення бойових дій полонений не повернувся та інші відомості про особу відсутні, лише тоді є підстави звертатись до суду відповідно до другого речення частини другої статті 46 ЦК України. Тобто, саме для подібних випадків передбачений скорочений шестимісячний строк. Просять суд врахувати дані пояснення та прийняти законне рішення у справі.
19.11.2025 року заявниця надала заперечення на пояснення Міністерства оборони, в яких просить визнати доводи відповідача необґрунтованими та просить задовольнити заяву.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у заяві.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Дзюба В.Ю. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. 
Заінтересовану особу військову частину НОМЕР_2 було замінено правонаступником на управління військової частини НОМЕР_1 , внаслідок переформування. 
Представник заінтересованої особи управління військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. 
Представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Представник Бобровицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, до суду надіслано заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечують проти задоволення заяви.
Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.
В судовому засідані встановлено, що факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , де їх матір`ю зазначена ОСОБА_4 (а.с. 44, 45).
Факт зміни прізвища заявниці  ОСОБА_1 підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 46).
Факт зміни прізвища ОСОБА_4  підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.47-52).
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.53).
Згідно копії витягу з наказу та копії сповіщення про зникнення безвісти ОСОБА_2 встановлдено, що стрілець - снайпер 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військовослужбовець сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 до лав Збройних Сил України та проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 (після переформування управління військової частини НОМЕР_1 ), який зник безвісти 19.09.2022 року під час інтенсивного обстрілу противником біля околиць населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області (а.с. 54-58).
Згідно відомостей з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойового завдання, зник безвісти за особливих обставин (а.с. 108).
Відповідно до переписок побратимів встановлено, що ОСОБА_2 отримав осколкове поранення в шию несумісне з життям (а.с. 60).
Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміну правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
У ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Звертаючись із заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим (загиблим), заявниця зазначала, що рішення суду їй необхідне для внесення відповідного запису до актових книг цивільного стану, отримання свідоцтва про смерть що надасть можливьість реалізації соціальних і правових гарантій для членів його сім`ї, передбачених законом. Спору про право з будь-якими особами з приводу вказаного факту у заявниці немає.
Оголошення особи померлою, засноване на презумпції її смерті, є юридичним фактом, що дає підставу для припущення про припинення цивільної правоздатності цієї особи.
Верховний Суд зазначає, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.
Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.
Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Ураховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявницею обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою (чоловіком), матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації своїх прав.
Відповідно до ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявницею, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Щодо заперечень Міністерства оборони України, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно Постанови КЦС ВС від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.
Відповідно до Постанови КЦС ВС від 29 січня 2020 року у cправі № 154/2135/17, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України.
Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як видно зі змісту даної норми, законодавець прямо не зобов`язує суд застосовувати правові позиції, викладені у постановах ВС, а лише зазначає про «врахування висновків щодо застосування відповідних норм права».
Так, згідно правового висновку викладеного у постанові 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 Великою Палатою Верховного Суду, шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
Даний Наказ втратив чинність 20.03.2025, проте наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Відповідно до цього Переліку, активні бойові дії у н.п. Зайцеве Бахмутського району Донецької області, в районі якого під час виконання бойового завдання зник безвісти ОСОБА_2 , почались з 24.02.2022 та на даний час бойові дії не припинені.
Тобто, станом на день розгляду даної справи судом, на території, яка є місцем зникнення безвісти ОСОБА_2 бойові дії ще не завершені.
При цьому, надані заявницею і досліджені у судовому засідання докази вказують на те, що від отриманого поранення ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З огляду на зазначене та за таких обставин, суд доходить висновку про можливість оголошення ОСОБА_2 померлим до спливу строків вказаних у ч. 2 ст. 46 ЦК України, оскільки таке, на думку суду, забезпечить правову справедливість та правомірні інтереси заявниці.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим (загиблим) під час виконання військового обов`язку по захисту держави України.
З урахуванням конкретних обставин справи та досліджених матеріалів справи, суд вважає можливим встановити день вірогідної смерті ОСОБА_2 та оголосити його померлим з ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі ст. 46 ЦК України, ст.ст.10, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, управління військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Бобровицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою.
Оголосити померлим фізичну особу військовослужбовця стрільця - снайпера 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військовослужбовця сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової частини № НОМЕР_8 , який зник безвісти 19.09.2022 року під час інтенсивного обстрілу противником біля околиць населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області.
Датою смерті (загибелі) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової частини № НОМЕР_8 , вважати 19 вересня 2022 року.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Бойко  

Присяжні А.В. Зарубіна

Л.В. Карпенко