ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/9088/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» (далі – ДУ «ТМО МВС України по Волинській області», відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» від 19.05.2025 №13 в частині формулювання «захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції»; зобов`язання військово-лікарську комісію ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» внести зміни до постанови від 19.05.2025 №13, зазначивши: «травма, пов`язана з проходженням служби в поліції».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України та має статус учасника бойових дій.
26.06.2019 під час проведення навчальних стрільб з ручного протитанкового гранатомета на Рівненському військовому полігоні №233 (в/ч НОМЕР_1 ) у ході тактико-спеціальних навчань стався нещасний випадок, унаслідок якого позивач отримав ушкодження слуху.
За результатами медичного обстеження встановлено діагноз: «Двобічна гостра післятравматична сенсоневральна приглухуватість».
Факт отримання ушкодження під час виконання службових обов`язків підтверджується: актом про нещасний випадок (в тому числі поранення) №14 від 29.07.2019; медичною документацією (виписки, аудіограми, висновки лікарів).
19.05.2025 Військово-лікарська комісія ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» ухвалила висновок, яким двобічна гостра післятоавматична сенсоневральна приглухуватість класифікована як «захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції» та винесла постанову №13.
Позивач вважає це формулювання протиправним, таким, що не відповідає фактичним обставинам та медичним стандартам.
Вказує, що в акті про нещасний випадок чітко зазначено, що травма отримана внаслідок нещасного випадку під час проведення навчальних стрільб з ручного протитанкового гранатомета.
Відтак, позивач вказує, що така класифікація суперечить фактичним обставинам і порушує його права, оскільки втрата слуху має бути визнана травмою, пов`язаною з проходженням служби в поліції.
Так, пункт 3.2 Положення про військово-лікарську експертизу (наказ МОУ №402 від 14.08.2008) визначає, що травма - ушкодження, отримане внаслідок одноразового впливу механічних, термічних, хімічних, біологічних чи інших зовнішніх чинників.
У даному випадку діагноз позивача виник раптово після одноразового впливу потужної звукової хвилі (акустична травма) від пострілу з РПГ. МКХ-10, код H91.3 (Глухота раптова, включаючи післятравматичну) відносить такий стан до наслідків травм. Наказ МОЗ України №52 від 28.01.2014 прямо визначає післятравматичні випадки сенсоневральної приглухуватості як травми слухового апарату. Формулювання «захворювання» можливе лише при патологіях, що розвиваються поступово та без чіткого моменту настання, що не відповідає даному випадку.
З наведених підстав позивач вважає, що оскаржувана постанова ВЛК у відповідній частині суперечить Положенню про військово-лікарську експертизу, обмежує його права на належну кваліфікацію ушкодження та відповідні соціальні гарантії. Просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.25-27) представник відповідача позов не визнав, мотивуючи тим, що посилання позивача на норми Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 №1109/15800, є не коректними, оскільки зазначений нормативний документ стосується військовослужбовців Збройних Сил України, а позивач не відноситься до даної категорії осіб. На даний час він проходить службу в Національній поліції України.
Натомість співробітники поліції проходять медичну (військово-лікарську) комісію відповідно до Положення про діяльність медичної військово-лікарської комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 №285, зареєстрованого в Міністерстві юстицію України 28.04.2017 №559/30427 (далі – Наказ №285).
Так, представник відповідача повідомляє, що у позивача 01.07.2019 було діагностовано «гостру двобічну сенсоневральну приглухуватість».
03.07.2019 на підставі проведеної консультації у лікаря-отоларинголога поліклініки Волинської обласної клінічної лікарні та зробленої аудіометрії йому було встановлено діагноз: «Двобічна гостра післятравматична сенсоневральна приглухуватість».
Згідно стандарту медичної допомоги «Раптова і гостра сенсоневральна приглухуватість», затвердженого наказом МОЗ України від 15.12.2022 №2272 та «Тактика ведення приглухуватістю» (клінічна настанова, заснована на доказах), які опубліковані на Державному експертному центрі МОЗ України, дане захворювання має гострий початок, вражає слухосприйняття і зазвичай неможливо встановити причину захворювання. Якщо причина встановлена - це дозволяє призначити ефективне лікування (у випадку травми це високі дози кортикостероїдів з внутрішньовенним введенням або з інтратимпанальним введенням).
Із наданих суду доказів не вбачається, що позивач проходив тривалий час лікування за наслідками отриманої травми.
Позивач отримував амбулаторне лікування з приводу гострого захворювання, але пізніше не звертався для повторного обстеження слуху.
При цьому, згідно з отриманої інформації з ГУНП у Волинській області вбачається, що позивач з вересня 2022 року по лютий 2023 року відряджався на виконання завдань з відбиття збройної агресії російської федерації у східних регіонах України в складі зведеного батальйону Національної поліції України «Захід».
Перед відрядженням і після повернення з відрядження всі співробітники батальйону проходять медичний огляд. Однак, ні до відрядження, ні після відрядження позивач не скаржився на стан свого здоров`я, що свідчило про його повне одужання після 2019 року.
На момент повторних медичних оглядів було встановлено діагноз хронічна нейросенсорна приглухуватість, що свідчило, або про повторність хвороби, або ж виникло нове захворювання через ряд інших причин (вірус, тромбоз судин, шум тощо), яке було діагностовано пізніше. Однак, неможливо стверджувати, що дані зміни залишися після гострої хвороби внаслідок нещасного випадку (тому що у часовий проміжок близько трьох років позивач не звертався за медичною допомогою та не проходив додаткових обстежень).
Таким чином, на думку відповідача, недостатньо переконливих доказів зв`язку стану слуху позивача на момент проведення М(ВЛ)К з нещасним випадком у 2019 році.
Також представник відповідача зазначає, що позивачем комісії М(ВЛК установи було надано акт медичного огляду №289/с та інші медичні документи, за результатами якого комісією було підготовлено довідку №289/с від 28.03.2025.
Однак згодом із необхідністю внесення змін відповідно до підпункту 4 пункту 15 Розділу ІІ та підпункту 9 пункту 1 Розділу ІХ Положення, було відмінено таку довідку та викладено її зміст у новій редакції (постанова №13 від 19.05.2025).
Таким чином, комісія М(ВЛ)К установи діяла в межах чинних нормативно-правових актів.
Представник відповідача звертає увагу, що позивач не оскаржував прийняте рішення М(ВЛ)К установи до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України, як вищестоящого медичного закладу, який би міг проаналізувати медичну документацію та надати оцінку правомірності винесеного рішення, або змінити його.
При цьому, згідно сталої практики Верховного Суду щодо оскарження актів огляду експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, які проводять оцінку для встановлення інвалідності чи втрати працездатності суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття висновків експертних команд, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності таких висновків виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Отже, суди вправі перевірити законність висновку експертної команди лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, яка встановлена вказаним Порядком. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
З огляду на викладене, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходить службу в ГУНП у Волинській області.
Відповідно до посвідчення від 12.06.2015 серії НОМЕР_2 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с.9).
Наказом ГУНП у Волинській області від 15.07.2019 №894 вирішено провести службове розслідування по факту отримання травми, в період проходження служби під час безпосереднього виконання службових обов`язків командиром роти поліції особливого призначення ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_1 (а.с.14).
Згідно із висновками акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 29.07.2019 нещасний випадок, який трапився 25.06.2019 з майором поліції ОСОБА_1 - командиром роти поліції особливого призначення ГУНП у Волинській області, у відповідності до пункту 3.9 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, кваліфіковано як такий, що стався в період проходження служби під час безпосереднього виконання службових обов`язків (а.с.10-11).
За результатами проведення розслідування складено акт №14 від 29.07.2019 про нещасний випадок (в тому числі поранення), згідно із висновками якого комісія визнала, що нещасний випадок з майором поліції ОСОБА_1 - командиром роти поліції особливого призначення ГУНП у Волинській області стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с.12-13).
Відповідно до постанови ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» від 19.05.2025 №13, у зв`язку із необхідністю внесення змін до довідки №289/с від 28.03.2025 відповідно до підпункту 4 пункту 15 Розділу II та підпункту 9 пункту 1 Розділу IX Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 №285 (в редакції наказу МВС України від 19.03.2025 №191), відмінено таку довідку та викладено її зміст у наступній редакції:
«Майор поліції ОСОБА_1 , 1979 р.н., старший інспектор з озброєння групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку РПОП «Світязь» ГУНП у Волинській області, пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії у ДУ «ІМО МВС України по Волинській області» 28.03.2025.
Рішення медичної (військово-лікарської) комісії: Двобічна гостра післятравматична сенсоневральна приглухуватість
Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.
Лівобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість легкого ступеню. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст. 2, ССР 2. Гіпертензивне серце (гіпертрофія ЛШ). СН І ст. зі збереженою ФВЛШ (ФВ 62%). Хронічний вірусний гепатит С (ПЛР РНК HCV-) в стадії медикаментозно-індукованої ремісії. Обмежений пневмофіброз верхньої долі лівої легені.
ЛН 0 ст. Вертеброгенна тораколюмбалгія з больовим та м`язево-тонічним синдромами, ст. ремісії.
Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції.
На підставі статті 39 «в», 4 «в», 23 «г» графи ІІІ Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції, пункту Таблиці вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей «Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії», затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 №285 (в редакції наказу МВС України від 19.03.2025 №191).
Придатний до служби в поліції» (а.с.5).
Не погоджуючись із вказаною постановою в частині формулювання «захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції», позивач звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями (далі - М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, та закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії України визначено Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 03.04.2017 №285 (в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2024 №331) зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 за №559/30427 (далі – Положення №285).
Підпунктом 3 пункту 2 Розділу I Положення №285 встановлено, що одним із основних завдань М(ВЛ)К є визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, а також колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового і начальницького складу).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення №285 лікарська та військово-лікарська експертизи проводяться штатними та позаштатними М(ВЛ)К. Лікарсько-льотна експертиза проводиться позаштатними ЛЛК, які утворюються у штатних М(ВЛ)К (за потреби).
Згідно із пунктом 14 розділу ІІ Положення №285 до функції штатних М(ВЛ)К належить: організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертиз; розгляд звернень, заяв і скарг з питань лікарської і військово-лікарської експертиз, аналіз та узагальнення результатів розгляду; контроль за проведенням лікарської і військово-лікарської експертиз у підзвітних позаштатних М(ВЛ)К, затвердження (незатвердження) чи скасування їхніх рішень, надання їм (за потреби) методичної і практичної допомоги; перевірка і узагальнення результатів роботи підзвітних М(ВЛ)К; надання роз`яснень, вказівок, рекомендацій з питань лікарської та військово-лікарської експертиз підзвітним М(ВЛ)К; організація навчання лікарів ЗОЗ МВС з питань проведення лікарської і військово-лікарської експертиз; організація роботи ЛЛК у ЗОЗ МВС (за потреби); подання до ЦМ(ВЛ)К річних звітів.
Згідно із підпунктом 4 пункту 15 розділу ІІ Положення №285 штатні М(ВЛ)К мають право, зокрема, переглядати власні рішення і рішення підзвітних М(ВЛ)К (за наявності підстав).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Положення №285 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на дату огляду в цілях визначення придатності до служби в поліції, військової служби, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням. Під придатністю до служби в поліції, військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку осіб, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки в поліції та обов`язки військової служби в НГУ в мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не збігаються з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участю провідних (головних) медичних фахівців ЗОЗ МВС, під час якого може бути прийнято рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Нормами пункту 10 розділу ІІІ Положення №285 передбачено, що перед початком медичного огляду особі, яка направлена на медичний огляд, М(ВЛ)К видається Акт медичного огляду (додаток 8). До Акта медичного огляду долучаються результати обстежень, зазначених у пункті 9 цього розділу, та документація, зазначена в Направленні на медичний огляд, а також дані, що містяться в медичній інформаційній системі МВС (далі - МІС МВС).
Відповідно до пункту 19 розділу ІІІ Положення №285 за результатами проходження медичного огляду та вивчення даних про особу, яка проходить медичний огляд, М(ВЛ)К приймає рішення (постанову) щодо придатності (непридатності) особи до служби, причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що відображається в заключній частині Акта медичного огляду. Залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: Довідка медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 16) (далі - Довідка М(ВЛ)К) або Свідоцтво про хворобу (додаток 17). Інформація про прийняте М(ВЛ)К рішення вноситься до Книги обліку документації медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 18) (далі - Книга обліку документації).
Згідно із пунктом 1 розділу VIII Положення №285 за результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи М(ВЛ)К приймають рішення (постанови) М(ВЛ)К, які включають відомості про діагноз, придатність (непридатність) до служби в поліції або військової служби та причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв).
Відповідно до пункту 3 розділу VIII. Положення №285 рішення (постанови) М(ВЛ)К щодо поліцейських, військовослужбовців приймаються станом на дату їх медичного огляду, а щодо колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби,- на дату фактичного звільнення зі служби, військової служби за результатами розгляду документації, складеної в період проходження служби, військової служби.
Нормами пункту 4 розділу VIII Положення №285 рішення (постанови) М(ВЛ)К приймаються з урахуванням мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної в Направленні на медичний огляд. 
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) визначений розділом IX Положення №285.
Так, згідно із пунктом 1 розділом IX Положення №285 рішення М(ВЛ)К про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу приймаються з такими формулюваннями:
1) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, отримане під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримане в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час виконання службових обов`язків за зазначених обставин або в період перебування в місцях несвободи (у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України);
2) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, отримане під час виконання службових обов`язків у період участі в антитерористичній операції (операції Об`єднаних сил), у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримане за зазначених обставин;
3) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримане під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції;
4) «Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків» - при ураженнях, зумовлених термічними факторами (опіки, обмороження), впливом радіоактивних речовин, інших джерел іонізуючого випромінювання, компонентів ракетного палива, джерел електромагнітного поля, а також дією токсичних речовин, які виникають під час виконання службових обов`язків;
5) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), отримане під час проходження служби в результаті нещасного випадку, НІ, не пов`язане з виконанням службових обов`язків» - якщо отримане поліцейським у період проходження служби за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків;
6) «Захворювання, ТАК, отримане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції Об`єднаних сил), забезпеченні її проведення» - якщо захворювання виникло під час перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції Об`єднаних сил) в період її проведення, під час безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначений період досягло такого розвитку, що призводить до непридатності до служби, а також у разі хронічних, повільно прогресуючих захворювань, якщо їх перші прояви відносяться до періоду участі в антитерористичній операції, що підтверджується медичними документами про початок захворювання (погіршення стану здоров`я) в той період;
7) «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків під час перебування у країнах, де велися бойові дії» - якщо захворювання діагностоване, поранення (травма, контузія, каліцтво) отримане в період служби в іноземних державах, які вели бойові дії, згідно з Переліком держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63;
8) «Захворювання, ТАК, отримане під час безпосередньої участі у бойових діях, забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» - якщо захворювання виникло в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у період перебування в місцях несвободи (у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України) або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначений період досягло такого розвитку, що призводить до непридатності до служби, а також у разі хронічних захворювань, якщо їх перші прояви відносяться до періоду участі в бойових діях, що підтверджується медичними документами про початок захворювання в той період;
9) «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції» - якщо воно діагностоване в період проходження служби в поліції та органах внутрішніх справ або якщо захворювання було діагностоване до служби в поліції, а в період служби в поліції досягло такого розвитку, що призводить до прийняття рішення про непридатність;
10) «Захворювання, НI, не пов`язане зі службою в поліції» - якщо захворювання було діагностоване до вступу на службу в поліції і служба в поліції не вплинула на його перебіг. Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв) та будь-яких інших вад і хвороб, якщо вони були отримані до служби, а служба в поліції не вплинула на них і відповідно на придатність до служби;
11) «Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії (АЕС, ядерний об`єкт, ядерна енергетична установка) »;
12) «Захворювання, ТАК, пов`язане з наслідками ядерної катастрофи (зазначити якої), що отримане в період проходження служби» - якщо захворювання діагностовано в період проходження служби в зонах підвищеного радіаційного забруднення внаслідок аварії (АЕС чи інший ядерний об`єкт).
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 19.05.2025 №13 позивач пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» 28.03.2025. У зв`язку із необхідністю внесення змін до довідки №289/с від 28.03.2025, вказану довідку відмінено та викладено її зміст в частині причинного зв`язку захворювання, поранень (контузій, травм, каліцтв) позивача із наступним формулюванням: «Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції».
У свою чергу, позивач вважає таке формулювання протиправним та посилаючись на Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерство оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі – Положення №402) вказує, що втрата ним слуху внаслідок нещасного випадку під час проведення навчальних стрільб з ручного протитанкового гранатомета має бути визнана травмою.
У зв`язку із вказаним позивач просить внести зміни до постанови від 19.05.2025 №13, зазначивши формування: «травма, пов`язана з проходженням служби в поліції».
Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає, що відповідно до пункту 1.1. Положення №402 це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їх сімей, громадян, які добровільно вступають на військову службу (навчання) за контрактом у Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, та осіб, звільнених з військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, для яких військово-лікарська експертиза проводиться військово-лікарськими комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України та при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу №2232-XII від 25.03.1992 (далі – Закон №2232-XII) військовослужбовці це особи, які проходять військову службу.
Згідно із частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. 
З урахуванням того факту, що позивач проходить службу в ГУНП у Волинській області та не являється військовослужбовцем, останній не належить до вищезазначених категорій осіб, а відтак суд вважає, що норми Положення №402 не можуть бути застосовані при вирішенні спірних правовідносин.
Натомість як уже зазначалося вище порядок проведення військово-лікарської експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України врегульований Положенням №285.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує постанову Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 у якій суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 Кодекс адміністративного судочинства України (далі – КАС України), критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16 від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду касаційної інстанції.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Верховний Суд в постанові від 26.02.2025 у справі №600/3273/22-а вказав, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
При цьому, не втручаючись у дискреційні повноваження відповідача, суд зауважує, що вжите в оскаржуваній постанові від 19.05.2025 №13 формулювання причинного зв`язку захворювання, поранень (контузій, травм, каліцтв) позивача: «Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції», відповідає підпункту 9 пункту 1 Розділу IX Положення №285.
Так, причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу з таким формулюваннями приймається у випадках якщо воно діагностоване в період проходження служби в поліції та органах внутрішніх справ або якщо захворювання було діагностоване до служби в поліції, а в період служби в поліції досягло такого розвитку, що призводить до прийняття рішення про непридатність.
Натомість, суд констатує, що формування причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), яке позивач просить вказати в оскаржуваній постанові, а саме: «травма, пов`язана з проходженням служби в поліції» не передбачене жодним підпунктом пункту 1 розділом IX Положення №285, яким визначені відповідні формулювання для поліцейських, а відтак для застосування такого формулювання у даному випадку відсутні правові підстави.
Відповідно до вимог частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова від 19.05.2025 №13 винесена за наявності правових підстав, а вжите в ній формулювання причинного зв`язку захворювання, поранень (контузій, травм, каліцтв) позивача «Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції» відповідає підпункту 9 пункту 1 Розділу IX Положення №285, натомість доводи позивача про протиправність вказаної постанови у відповідній частині не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Державності, будинок 114-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 08734463) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк