Справа № 548/2839/25
Провадження № 2-о/548/2/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2026 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді- Коновод О.В.
за участю секретаря судового засідання Матвієнко О.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Хорольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті 
ВСТАНОВИВ:
Позиція заявниці та заінтересованої особи, процесуальні дії, вчинені по справі.
Заявниця звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаною заявою.
На обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Енергодар Запорізької області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Вергуни Хорольського району Полтавської області. 
Померлий ОСОБА_2 є рідним сином заявниці ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження померлого ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 12.11.2025 (виданий повторно) Хорольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Клепачівською сільською радою. 
Причиною смерті ОСОБА_2 були захворювання судинно-серцевої системи. 
Смерть ОСОБА_2 не була пов`язана з військовими діями. 
ОСОБА_2 помер у м. Енергодар Запорізької області. 
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією . Вказаним наказом Енергодарська міська територіальна громада Василівського району Запорізької області з 04.03.2022 визнано тимчасово окупованою територією. 
Відповідно смерть ОСОБА_2 настала на тимчасово окупованій території. 
Про смерть ОСОБА_2 заявницю ОСОБА_1 повідомила дружина померлого ОСОБА_3 , яка також надіслала заявниці ОСОБА_1 фотознімки місця поховання ОСОБА_2 та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , що видане окупаційною владою. 
Таким чином, смерть ОСОБА_2 є доведеною, не носить імовірний чи вірогідний характер, підтведжена повідомленням дружини померлого та фотознімками могили і свідоцтва про смерть останнього. 
На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявник отримав документ, видаваний незаконною владою російської федерації, оскільки будь-які інші документи на території м. Енергодар Запорізької області окупаційною владою не видаються. Разом з цим, документи видані окупаційною владою на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків на території України.
У зв`язку із тимчасовою окупацією м. Енергодар Запорізької області заявниця ОСОБА_2 не може отримати належне свідоцтво про смерть, яке буде дійсним на території України.
Встановлення факту смерті ОСОБА_2 впливає на права та законні інтереси ОСОБА_1 , зокрема оформлення спадщини. 
Так, ОСОБА_1 має намір оформити спадщину на належне своєму померлому сину майно, зокрема житловий будинок у с. Вергуни Лубенського району Полтавської області, де на даний час зареєстрована та проживає заявниця ОСОБА_1 .
У зв`язку із вищевикладеним заявниця просить суд встановити факт смерті свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вергуни Хорольського району Полтавської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Енергодар Запорізької області. 
Оскільки смерть ОСОБА_2 носить підтверджений, а не імовірний характер, то заявниця просить саме встановити факти смерті сина, а не оголосити його померлим .
26.12.2025 р. по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.
Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, прохали суд розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Енергодар Запорізької області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Вергуни Хорольського району Полтавської області. 
Померлий ОСОБА_2 є рідним сином заявниці ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження померлого ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 12.11.2025 (виданий повторно) Хорольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Клепачівською сільською радою. 
Причиною смерті ОСОБА_2 були захворювання судинно-серцевої системи. 
Смерть ОСОБА_2 не була пов`язана з військовими діями. 
ОСОБА_2 помер у м. Енергодар Запорізької області. 
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією . Вказаним наказом Енергодарська міська територіальна громада Василівського району Запорізької області з 04.03.2022 визнано тимчасово окупованою територією. 
Відповідно смерть ОСОБА_2 настала на тимчасово окупованій території. 
Про смерть ОСОБА_2 заявницю ОСОБА_1 повідомила дружина померлого ОСОБА_3 , яка також надіслала заявниці ОСОБА_1 фотознімки місця поховання ОСОБА_2 та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , що видане окупаційною владою. 
Таким чином, смерть ОСОБА_2 є доведеною, не носить імовірний чи вірогідний характер, підтведжена повідомленням дружини померлого та фотознімками могили і свідоцтва про смерть останнього. 
На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявник отримав документ, видаваний незаконною владою російської федерації, оскільки будь-які інші документи на території м. Енергодар Запорізької області окупаційною владою не видаються. Разом з цим, документи видані окупаційною владою на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків на території України.
У зв`язку із тимчасовою окупацією м. Енергодар Запорізької області заявниця ОСОБА_2 не може отримати належне свідоцтво про смерть, яке буде дійсним на території України.
Встановлення факту смерті ОСОБА_2 впливає на права та законні інтереси ОСОБА_1 , зокрема оформлення спадщини. 
Так, ОСОБА_1 має намір оформити спадщину на належне своєму померлому сину майно, зокрема житловий будинок у с. Вергуни Лубенського району Полтавської області, де на даний час зареєстрована та проживає заявниця ОСОБА_1 .
У зв`язку із вищевикладеним заявниця просить суд встановити факт смерті свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вергуни Хорольського району Полтавської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Енергодар Запорізької області. 
Оскільки смерть ОСОБА_2 носить підтверджений, а не імовірний характер, то заявниця просить саме встановити факти смерті сина, а не оголосити його померлим .
Норми права, застосовані судом.
Як визначено в статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України).
Виходячи з вище наведеного заявниця, ОСОБА_1 , не має можливості скористуватися своїм конституційним правом зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 у інший ніж як судовий спосіб.
Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. 
Верховний Суд у постанові від від 26.04.2023 (справа № 337/3725/22) зазначив, що доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.
Про смерть ОСОБА_2 заявницю ОСОБА_1 повідомила дружина померлого ОСОБА_3 , яка також надіслала заявниці ОСОБА_1 фотознімки місця поховання ОСОБА_2 та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , яке видане окупаційною владою. 
Таким чином, смерть ОСОБА_2 підтведжується фотознімками могили ОСОБА_2 та свідоцтвом про смерть, виданим окупаційною владою. 
Так, зокрема до заяви долучені фотознімки місця поховання ОСОБА_2 , на яких зображено могилу з хрестом на якому розміщено фото ОСОБА_2 та напис « ОСОБА_2 , 17.06.1975-13.10.2025. Вічна пам`ять». 
Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого окупаційною владою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Вергуни Хорольського району Полтавської області помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Енергодар Запорізької області. Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/ або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 
Разом з цим, Верховний суд у постанові від 26.04.2023 (справа № 337/3725/22) вказав, що з урахуванням загальних принципів («Намібійські винятки»), сформульованих в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. Проте держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні норм процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. 
Таким чином, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане окупаційною владою, у сукупності з іншими поданими доказами мають бути взяті до уваги судом для встановлення смерті особи.
За викладених обставин надані заявником свідоцтво про смерть, фотознімки поховання, з врахуванням наведеної вище практики ЄСПЛ, як виняток, мають бути прийняті судом до уваги під час розгляду даної справи як такі, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України. 
Заявник попередньо (до звернення до суду) не звертався до органів державної реєстрації актів цивільного стану щодо державної реєстрації смерті сина ОСОБА_2 у зв`язку з наступним. Заявник не має необхідних документів для їх подачі до органів державної реєстрації актів цивільного стану. У Цивільному процесуальному кодексі України, зокрема у ст. 317 ЦПК України, не зазначена вимога про обов`язковість подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Верховний Суд у постановах від 16.10.2023 (справа № 607/5528/23), від 29.03.2023 (справа № 753/8033/22) та від 26.04.2023 (337/3752/22) зазначив, що суди можуть розглядати заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території без попереднього звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану та без отримання відмови. 
Відповідно до ч.3 ст.49 Цивільного кодексу України, державній реєстрації підлягає смерть особи. 
Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі одного з таких документів: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. 
Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 , зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. 
Згідно статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 
У зв`язку із вказаним отримані документи щодо смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків, що є перешкодою для оформлення ОСОБА_1 спадкових прав. 
ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті її сина. 
Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд має застосовувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.
Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia", "Ila § cu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. 
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.
Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. 
Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. 
Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, медичними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. 
За викладених обставин надані заявником свідоцтво про смерть, фотозйомки місця поховання, з врахуванням наведеної вище практики ЄСПЛ, як виняток, мають бути прийняті судом до уваги під час розгляду даної справи як таке, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України. 
З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянином України (заявником) свідоцтва про смерть українського зразка.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані, підтверджені доказами, тому їх необхідно задовольнити.
Керуючись ст.ст. 293, 315, 316, 317, 319, 430 ч.1 п.8 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_1 ), представник заявника: адвокат Пасюта Анатолій Анатолійович ( свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність № 3933, видане 26 жовтня 2021 року; правнича (правова) допомога надається відповідно до договору від 06.08.2024; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; офіційна електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ), за участю заінтересованої особи Хорольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( ЄДРПОУ 22547940;адреса: 37800, вул. Соборності, 4, м. Хорол, Полтавської області; електронна пошта: hr.pl.dracs@gmail.com; info.khrl.plt.dracs@sumyjust.gov.ua;електронний кабінет - наявний ) про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вергуни Хорольського району Полтавської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Енергодар Запорізької області,Україна.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Повний текст рішення суду складений 26.01.2026 року.

Суддя: О. В. Коновод