Провадження № 2/470/78/26
Справа № 470/1164/25
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
06 лютого 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 06 лютого 2026 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
22 грудня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" звернулося до суду з позовом до відповідачки, у якому зазначено, що 05.02.2020 року між ТОВ "Інфінанс" та відповідачкою було укладено договір №0984163902, відповідно до умов якого кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з максимальним лімітом 20000 грн у межах строку дії договору — 36 календарних місяців.
Пропозиція (оферта) на отримання першого траншу згідно заявкою-анкетою №2628619247 від 16.03.2020 року в рамках договору про надання позики №0984163902 від 05.02.2020 року позичальниця підписала 05.02.2020 року за допомогою електронного цифрового підпису.
14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №0984163902.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги, у тому числі до відповідача за договором №0984163902. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідачки за зазначеним договором. Станом на день подання позовної заяви відповідачка не виконала зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим обліковується прострочена заборгованість в розмірі 91524,27 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 7749,97 грн; 80248,07 грн і 3526,23 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №0984163902 від 05.02.2020 у розмірі 91524,27 грн, також витрати по сплаті судового збору в сумі 2?422,40 грн та на правову допомогу в розмірі 25?000,00 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за відсутності представника позивача. 
Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву у якій позовні вимоги визнала частково, в частині заборгованості за тілом кредиту, не погоджувалась з розміром нарахованих позивачем відсотків ( а.с.103-104).
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
Із матеріалів справи убачається, що 05.02.2020 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем в електронній формі було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0984163902, відповідно до умов якого, товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які є невід`ємною частиною Договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит, сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку і на умовах, визначених цим Договором та Правилами.
Відповідно до умов договору кредит надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у Додатках № 1-4 до Договору, загальний (максимальний) розмір кредитної лінії складає 20000 грн, максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) – 30 календарних днів, максимальна відсоткова ставка - 1,75% за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості, максимальна річна відсоткова ставка за кредитом -638,75%. Договір надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0984163902 від 05.02.2020 року було підписано позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора 1u5q4j ( а.с.24-27).
Крім того, 16 березня 2020 року відповідач підписала заяву - анкету на отримання кредиту № 2628619247, оферту та акцепт оферти від 16 березня 2020 року на отримання 4 траншу кредиту згідно заяви – анкети №2682619247 від 16 березня 2020 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0984163902 від 05 лютого 2020 року, про отримання розміру кредиту (траншу) 7750 грн, які підписані за допомогою одноразового ідентифікатора 0q911j ( а.с.50,62-63).
Виконання кредитором ТОВ «Інфінанс» обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів у розмірі 7750 грн відповідачем не оспорюється та підтверджується копіями довідок позивача та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 08.07.2025 року про перерахування 16.03.2020 року о 10 год 20 хв 7750 грн на картку НОМЕР_1 ( а.с.74-75).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03.09.2015 р., який набрав чинності 30.09.2015 р. на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Отже, договір № 0984163902 від 05.02.2020 року було укладено сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами згідно реєстру боржників серед яких право вимоги до відповідача за договором №0984163902 від 05.02.2020 року ( а.с.8-24).
У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення (купівлю – продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором позики №0984163902 від 05.02.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та відповідачкою (а.с.28-46). 
Згідно розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача станом на 22.12.2025 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 91524,27 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7749,97 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 80248,07 грн, заборгованість за відсотками (з моменту відступлення прав вимоги до дати виготовлення розрахунку заборгованості) -3526,23 грн ( а.с.6-7).
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України).
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Під час розгляду справи факти наявності непогашеної заборгованості та її розміру не були спростовані відповідачем окремим контррозрахунком, письмовими доказами на підтвердження часткового або повного погашення боргу, а отже позивач, який набув права вимоги за договором факторингу, має право вимагати стягнення даної суми заборгованості.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Встановивши, що грошові кошти надавалися позичальнику на певний строк і їй було повідомлено розмір відсоткової ставки за користування коштами, реальну річну ставку, надано розрахунок сукупної вартості кредиту, суд доходить висновку, що відповідач, розуміючи наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, добровільно уклала з ТОВ «Інфінанс» електронний договір №0984163902 від 05.02.2020 року на умовах, які були визначені договором, тим самим погодившись з ними в повному обсязі. Презумпцію укладеного договору відповідачем не спростовано, з вимогами про визнання договору недійсним в цілому або недійсними окремих його частин відповідач до суду не зверталася.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування. З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконала зобов`язання за договором позики № 0984163902 укладеним 05 лютого 2020 року, тому з неї на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути нараховану заборгованість у повному обсязі. 
Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 25000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 року № 01-07/2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», а також копія заявки № 777 від 03.11.2025 року про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «Коллект Центр» звертається до АО «Лігал Ассістанс» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з відповідача, а саме: надання усної консультації з вивченням документів в розмірі 4000,00 грн, підготовка пропозицій в розмірі 6000,00 грн та складання позовної заяви до суду в розмірі 15000 грн, а також витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 на суму 25000,00 грн.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовуються Європейським суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час, даний спір незначної складності, що підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судова практика у зазначеній категорії справ є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог щодо відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу, а саме у розмірі 5000 грн.
Також відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст.10, 13, 258, 263-265,268 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором позики №0984163902 укладеним 05 лютого 2020 року з ТОВ «Інфінанс» в розмірі 91524 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот двадцять чотири) грн. 27 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту – 7749 грн 97 коп, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення прав вимоги - 80248 грн 07 коп, заборгованість за відсотками нарахованими з моменту відступлення права вимоги до дати складання розрахунку – 3526 грн 23 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору та 5000 (п`ять тисяч ) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - адреса місцезнаходження : індекс 01133,вул. Мечнікова, 3, офіс 306 м.Київ, ЄДРПОУ: 44276926.

Відповідач: ОСОБА_1 : остання відома адреса реєстрації місця проживання: індекс: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повне рішення суду складене 06 лютого 2026 року.