П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/34265/24	

Головуючий І інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Коваля М.П., Скрипченка В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 29.01.2025р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
05.11.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у виключенні   щомісячної   доплати у розмірі 2000 грн., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» при проведенні перерахунку основного розміру його пенсії на підставі судового рішення від 18.06.2024р. у справі №420/4285/24, починаючи з 01.09.2024р.; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру його пенсії з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.09.2024р., з урахуванням раніше проведених виплат. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01.07.2021р. має право на отримання доплати до її пенсії у розмірі - 2000 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713, однак ГУ ПФУ в Одеській області, при здійсненні перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 18.06.2024р.у справі №420/4285/24, протиправно і безпідставно скасувало виплату йому такої доплати.
Відповідач, у свою чергу, надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року (ухваленим                        в порядку спрощеного (письмового) провадження) позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо припинення ОСОБА_1 нарахування та виплати доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити з 01.09.2024р. ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1211,20 грн.
Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням суду першої інстанції, відповідач 26.02.2025р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2025р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025р. дану апеляційну скаргу - залишено без руху.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Одеській області та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
21.03.2025р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.
Позивач - ОСОБА_1 отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуваючи на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області.
29.01.2024р. рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/33579/23 ГУ ПФУ в Одеській області було зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.10.2023р. щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», в повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення від 29.01.2024р. у справі №420/33579/23, ГУ ПФУ в Одеській області, був проведений перерахунок основного розміру пенсії позивача з урахуванням щомісячної доплати в сумі 2000 грн. починаючи з 01.10.2023р., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», та проведена виплата пенсії з 01.05.2024р.
18.06.2024р. рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/4285/24 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області з 01.02.2022р. провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.11.2023р. за №ЮО112709 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022р., із урахуванням раніше проведених виплат.
На виконання рішення суду від 18.06.2024р. у справі №420/4285/24, ГУ ПФУ в Одеській області проведений перерахунок основного розміру пенсії позивача на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.11.2023р. №ЮО112709 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 та проведена виплата перерахованої пенсії з 01.09.2024р.
Позивач, вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, наявності підстав для їх задоволення.
Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, не погоджується з наведеними висновками суду попередньої інстанції та вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз цієї норми Основного Закону України дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом, та дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів або ж моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, однак непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання відповідних дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Положеннями ст.22 Конституції України закріплено, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Як передбачено у ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців       та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
За правилами ч.1 ст.15 Закону №2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.
Так, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча                     б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ).
Відповідно до ст.64 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до ч.4 ст.63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до ст.63 цього Закону.
Згідно зі ч.4 ст.63 цього ж Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за   цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
У свою чергу, з метою поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України 14.07.2021р. прийняв постанову «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
За змістом п.1 Постанови №713, з 01.07.2021р. особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018р. відповідно до Закону №2262-XII (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до ст.ст.13, 21, 36 Закону №2262-XII станом на 01.03.2018р., установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до ст.ст.13, 21 і 36 Закону №2262-XII.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018р., розмір якої обчислено згідно зі ст.ст.13, 21 і 36 Закону №2262-XII (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018р. або ж до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, яка передбачена абз.1 цього пункту.
Особам, зазначеним в абз.1 і 2 цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 01.03.2018р. (окрім перерахунку пенсій на виконання   Закону України «Про внесення змін до Закону України             «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо пенсій в разі втрати годувальника» від 24.03.2022р. №2146-IX), щомісячна доплата, встановлена абз.1 і 2 цього пункту, не виплачується, окрім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється у сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Суд також зазначає, що відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018р., які мають місце після перерахунку пенсії.
Прийняття Постанови зумовлено тим, що в червні 2021р. в осіб, яким пенсію призначено у відповідності до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017р.р. і підвищення розмірів пенсій з 2016р. для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021р. зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає близько 2000 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій залежно від часу їх призначення складає більше 70%. 
Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема, складають близько 2000 - 2700    грн.
Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України з 01.07.2021р. особам, пенсії яким призначено за Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018р., було установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн, виплата якої не здійснюється у разі, коли пенсія відповідним особам переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018р.. Тобто такі доплати є тимчасовими.
Отже, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абз.3 п.1 цієї постанови є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000   грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до ст.ст.13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правового акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка була підставою для ухвалення   Постанови №713,  а саме зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, визначених на законних підставах.
Іншими словами, доплати до пенсій (розмір яких обчислювався з прожиткового мінімуму станом на 01.03.2018р.), передбачені Постановою №713, здійснювалися тимчасово до перерахунку відповідних пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу), зокрема через підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на відповідний рік відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 в редакції з 29.01.2020р.
За аналогічних правовідносин, здійснивши аналіз п.1 Постанови №713 у сукупності з нормами ст.63 Закону №2262-XII, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні від 16.12.2024р. у зразковій справі №400/6254/24, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2025р., дійшов таких висновків:
«з 01.07.2021р. колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським і іншим особам, пенсії яким призначено за Законом №2262-XII до 01.03.2018р. (і до розміру пенсії на вказану дату) або пенсія яким призначено (поновлена) після 01.03.2018р. (з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018р. або ж до цієї дати), було установлено щомісячну доплату в розмірі 2000 грн;
доплата, визначена цією Постановою, враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, що здійснюються у зв`язку із прийняттям після 01.03.2018р. уповноваженим органом нормативно-правового акта, який став правовою підставою для перегляду (перерахування) пенсії. Тобто таке підвищення (перерахунок пенсії) повинне відповідати порядку, передбаченому ст.63 Закону №2262-XII, та обов`язково мало здійснюватися після 01.03.2018р., при цьому не має значення, чи такий нормативно-правовий акт був прийнятий до 01.03.2018р. або після, оскільки визначальним є саме момент підвищення після 01.03.2018р.;
метою установлення такої доплати є поетапне зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам;
виплата щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абз.1 і 2 п.1 цієї Постанови, переглядалася (перераховувалася) саме після 01.03.2018р. відповідно до процедури, передбаченої у ст.63 Закону №2262-XII, і такий перегляд (перерахунок) перевищив розмір доплати;
якщо перегляд пенсії (перерахунок) здійснювався до 01.03.2018р. або після цієї дати, однак на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на який в особи виникло до 01.03.2018р., то такий перегляд (перерахунок) не є підставою для нездійснення виплати у розмірі 2000 грн. чи її припинення;
водночас, якщо перегляд пенсії (перерахунок) здійснювався після 01.03.2018р. на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на який в особи виникло після 01.03.2018р., то такий перегляд (перерахунок), проведений відповідно до ст.ст.43,63 Закону №2262-XII (підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом), є підставою для нездійснення виплати у розмірі 2000 грн. чи її зменшення (в залежності від розміру збільшення пенсії після перерахунку)».
Так, Велика Палата Верховного Суду, погодившись з такими висновками, також вказала, що перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду у справі вважається таким, що виник на підставі, встановленій нормативно-правовим актом, а саме через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, що має наслідком зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу) та є підставою для перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відповідно до ст.ст.43, 63 Закону №2262-XII.
Тобто, у цьому випадку не має значення, що перерахунок пенсії було здійснено на виконання рішення суду чи/або одразу на підставі безпосередньо поданої уповноваженим органом довідки до пенсійного органу. 
Ключовим фактором для пенсій, які переглядалися (перераховувалися) після 01.03.2018р. в розумінні Постанови №713 як підстави для припинення або ж зміни доплати, передбаченої цією Постановою, є саме підвищення пенсії після її перерахунку у зв`язку із підвищенням розміру грошового забезпечення військовослужбовців, а саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, як розрахункової величини для визначення посадових окладів військовослужбовців.
Судом апеляційної інстанції у справі, яка розглядається, встановлено, що на виконання рішення суду від 18.06.2024р. у справі № 420/4285/24 відповідачем проведено перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.11.2023р. №ЮО112709 про розмір грошового забезпечення, для перерахунку пенсії за нормами, чинними станом на 01.01.2022р.
Тобто, колегія суддів вказує, що зазначений перерахунок здійснено у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення у 2022р., що підтверджується оновленою довідкою, виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Такі зміни обумовлені підвищенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Колегія суддів наголошує, що перерахунок пенсії військовослужбовця на підставі рішення суду з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до Постанови №713 є правомірною підставою для невиплати індексації за відповідні роки та доплати у розмірі 2000 грн.
Таким чином, враховуючи зазначені висновки, а також беручи до уваги те, що пенсія позивача на виконання рішення суду від 18.06.2024р. у справі № 420/4285/24 перераховувалася у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення, що зумовлене зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом України про Державний бюджет на відповідний рік, підстави для нарахування доплати, згідно з положеннями Постанови №713.
Наведені висновки в повній мірі узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.03.2025р. у справі №400/6254/24 за результатами перегляду рішення Верховного Суду від 16.12.2024р., а також правовими висновками Верховного Суду, викладеними за аналогічних обставин у постановах від 10.04.2025р. у справі №560/6475/24, від 10.04.2025р. у справі №620/5314/24 та від 30.04.2025р. у справі №620/12317/24.
Такої ж правової позиції дотримувався Верховний Суд і в постанові від 30.09.2025р. у справі №560/13074/24.
Як наслідок, підстави для задоволення позовних вимог у даній справі відсутні.
Слід також зазначити про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.
Однак, варто звернути увагу на те, що твердження позивача щодо порушення його прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях та лише суб`єктивній думці останнього.
У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, в обсязі встановлених обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати рішення суду 1-ї інстанції та прийняти в нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року - скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 05.12.2025р.

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                           Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                                                          М.П. Коваль  

                                                                                                                   В.О. Скрипченко