Справа № 461/2111/25                                Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф 
Провадження № 22-ц/811/1991/25                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О., 
секретаря: Цьони С.Ю.
з участю: апелянта – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 19390819, адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:
В березні 2025 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 стягнення боргу за кредитним договором.
В обґрунтування поданого позову покликалися на те, що 16.09.2021 р. між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Генеральний кредитний договір №ГКД-614868.2.
Згідно Кредитного договору його сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. 
Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого Траншу, який надається Клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п. 1.2. Кредитного договору).
17 вересня 2021 р. в рамках Кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.008685909 у розмірі 136000 грн. Одночасно з видачею Траншу Відповідачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем.
Отже, Банк у повному обсязі виконав власні зобов`язання за Кредитним договором, видавши відповідачу 17.09.2021 в рамках Кредитного договору Транш за номером №G02.10701.008685909 у розмірі 136000 грн.
Останній платіж (зарахування) Відповідачем здійснено 23.12.2024 р. Отже, сума боргу відповідача за траншем №G02.10701.008685909 від 17.09.2021, виданим у рамках Кредитного договору, станом на 07.02.2025 р. становить 132779,90 грн.
У зв`язку із невиконанням умов Кредитного договору, на адресу відповідача Банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 04 грудня 2024 року. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги Банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за Кредитним договором на власний вибір.
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просили позов задовольнити.
Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2025 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 19390819, адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11) до  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором, - задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 19390819, адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11) заборгованість за траншем №G02.10701.008685909 від 17.09.2021, виданим у рамках кредитного договору в розмірі 97193,23 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 19390819, адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11) судовий збір у розмірі 2216,46 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Вказує, що йому фактично видано тільки 10 895,31грн. кредитних коштів
решти суми банком використано на власний розсуд про що свідчать долученні до
справи меморіальні ордери.
Звертає увагу на те, що у долученому до позовної заяви та наявному в електронному виді Реєстрі СМСповідомлень відсутнє СМС-повідомлення Банку за № 476 із проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання Траншу, адресоване на його абонентський номер телефону: НОМЕР_2 , та отриману від нього відповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого СМС-повідомлення Банку. Таким чином посилання суду першої інстанції на вказаний доказ є безпідставними, а встановленні на його основі факти є недоведеними. 
Також стверджує, що судом першої інстанції визнано недійсним кредитний договір,
укладений між ним та АТ «Ідея Банк», в частині, що передбачає сплату
позичальником на постійній основі плати за обслуговування кредиту щомісячно, що
встановлено законом, однак правових наслідків недійсності правочинів судом
не застосовано.
Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта – ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення боргу за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови договору і з останнього на користь банку слід стягнути заборгованість за виключенням суми простроченої плати за обслуговування кредиту.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що 16 вересня 2021 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Генеральний кредитний договір №ГКД – 614868.2.
Згідно Кредитного договору його сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними.
Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого Траншу, який надається Клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п. 1.2. Кредитного договору).
У відповідності до п. 1.4. Кредитного договору за користування Траншем Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу Банку (15%), що на момент підписання Кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі.
17.09.2021 р. в рамках Кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.008685909 у розмірі 136000 грн. Одночасно з видачею Траншу Відповідачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем.
Вказане узгоджується із п.1.3. Кредитного договору, за яким у день надання Траншу Банк передає особисто Позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а Позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, Графіка щомісячних платежів за Траншем (далі – «Графік щомісячних платежів» та не пізніше наступного банківського дня здійснює переказ Траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок Позичальника, надалі по тексту – «БПР» за винятком коштів в сумі страхового платежу, які Банк за розпорядженням Позичальника переказує на рахунок страховика в порядку п. 1.5. Договору.
Власне волевиявлення на отримання Траншу за Кредитним договором відповідач висловив шляхом надсилання із власного Абонентського номера телефону СМС-повідомлення на номер НОМЕР_3 , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким Позичальник заявляє про виконання Банком в повному обсязі вимог щодо інформування Позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання Кредиту та укладає Кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 даного Договору (0500757635), коду, отриманого за допомогою СМС-повідомлення згідно п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553.
На підтвердження викладеного, представником позивача надано належним чином засвідчену копію Реєстру СМС - повідомлень за вересень 2021 року, оформленого на виконання Договору надання послуг №01/01122020, укладеного 01.12.2020 між Позивачем та ТОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ», згідно котрого обслуговується вище вказаний короткий номер 3553, визначений додатком №2 до вказаного Договору.
Під №476 у вище вказаному Реєстрі СМС-повідомлень наявне СМС-повідомлення Банку із проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання Траншу, адресоване на абонентський номер телефону відповідача: НОМЕР_2 , та отриману від відповідача відповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого СМС - повідомлення Банку.
Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору здійснення Позичальником операцій у порядку п. 1.8. цього Договору вважаються його згодою на отримання Траншу в рамках та на умовах цього Договору та кошти автоматично перераховуються на картковий рахунок Позичальника.
Отже, Банк у повному обсязі виконав власні зобов`язання за Кредитним договором, видавши відповідачу 17.09.2021 в рамках Кредитного договору Транш за номером №G02.10701.008685909 у розмірі 136000 грн.
Разом з тим, відповідач не повернув отриманий Транш в встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за Кредитним договором. Останній платіж (зарахування) відповідачем здійснено 23.12.2024. Отже, сума боргу відповідача за траншем №G02.10701.008685909 від 17.09.2021, виданим у рамках Кредитного договору, станом на 07.02.2025 р. становить 132779,90 грн., яка згідно довідки-розрахунку складається з: простроченого боргу 80404,64 грн.; прострочених процентів 16788,59 грн., простроченої плати за обслуговування кредитом 35586,67 грн.
Крім цього, заборгованість Відповідача також підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_4 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_5 ) та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 07.02.2025.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Як вбачається з матеріалів справи, під час укладення Кредитного договору відповідач ознайомилася з текстом та змістом договору в цілому, у тому числі з Додатком №1 до такого, поіменованим Паспортом споживчого кредиту, погодилася з такими умовами, проставивши на них свої особисті підписи. А тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що Банком була надана інформація відповідачу, що надається кредитодавцем споживачу відповідно до вимог частини третьої статті 9 ЗУ «Про споживче кредитування». Також позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та про орієнтовну загальну вартість кредиту саме за підписаним ним кредитним договором.
Відповідно до частини першої статті 15 ЗУ «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Підписавши Кредитний договір, Позичальник зобов`язувався виконувати всі його умови та узгодив усі платежі за таким договором і протягом 14 календарних днів з дня укладення договору позичальник не відмовився від нього без пояснення причин.
Матеріали справи не містять підтверджуючих документів, що відповідач зверталася до АТ «Ідея Банк» з вимогою надати роз`яснення щодо незрозумілості умов Кредитного договору. 
Тобто, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, позичальник – відповідач по справі була ознайомлена з умовами Кредитного договору та додатку до нього, з такими погодилася в повному обсязі, оскільки підписала та з моменту укладення Кредитного договору сплачувала платежі, які передбачені договором та додатком до нього, що додатково свідчить про погодження Позичальника з усіма умовами Кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона, а не суд, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановивши, що відповідач  ОСОБА_2 належним чином не виконала взятих на себе за кредитним договором № № ГКД-614868.2 зобов`язань, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що з останньої на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № ГКД-614868.2 від 16.09.2021 року в сумі
97193,23 грн., яка згідно довідки-розрахунку складається з: простроченого боргу 80404,64 грн.; прострочених процентів 16788,59 грн.,
Доводи апеляційної скарги в частині недоведеності позивачем факту отримання кредитних коштів відповідачем є неспроможними, оскільки спростовуються наданими позивачем доказами, які є в матеріалах справи та належним чином оцінені судом першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-
УХВАЛИВ:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 03 грудня 2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

                                                                        Шеремета Н.О.