Справа № 751/8449/25 	Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В. 	
Провадження № 33/4823/136/26 	  	
Категорія - – ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Сірого І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сірого І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 25 вересня 2025 року, о 10 год 36 хв, по вул. І. Мазепи, 66, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110280, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Сірий І.О. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події та складу даного адміністративного правопорушення. Вказав, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції з підстав невключення ним покажчика повороту при зміні руху, а також необхідності заміни лобового скла. Поліцейський перевірив водія по базі АРМОР та запитав, чи вживав водій заборонені речовини. ОСОБА_1 відповів, що після контузії доводилось приймати ліки та сам запропонував проїхати до лікарні. Апелянт посилається на порушення процедури огляду, оскільки поліцейський без перевірки ознак наркотичного сп`яніння, повідомив водію про наявність у нього таких ознак, проте на відеозапису, доданому до матеріалів справи, жодної з описаних ознак наркотичного сп`яніння, у ОСОБА_1 не спостерігається. Також захисник вказує, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з грубим порушенням Інструкції, зокрема з порушенням пунктів 12 та 13 розділу ІІІ Інструкції, яка чітко вказує на перелік допустимих біологічних середовищ та можливість взяття крові у разі неможливості інших зразків. Зазначає, що у справі відсутні докази про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки містяться докази, що він не зміг здати аналіз сечі, відтак в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, просив розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення захисника Сірого І.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №903369 від 25.09.2025, ОСОБА_1 , 25 вересня 2025 року о 10 год 36 хв, у місті Чернігові, по вул. І.Мазепи, 66, керував транспортним засобом ЗАЗ 110280, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів водій повідомив, що раніше приймав лікарські засоби за рецептами лікаря, які містили в собі наркотичні засоби, але на даний час їх не приймає, згоден проїхати у лікарню на огляд. Після, поліцейський повідомив про ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій погодився і його було доставлено до КНП «ЧОПНЛ». Перебуваючи в медичному закладі, водій намагався неодноразово здати аналіз сечі, протягом тривалого часу пояснював, що не може фізіологічно здати біоматеріал - сечу. Протягом двох годин (до 12.40год) ОСОБА_1 не зміг здати аналіз сечі. Такі дії ОСОБА_1 були розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Після чого поліцейські склали адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. 

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння, є непереконливими.

Згідно з вимогами розділу І п. 3, 4 Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці,які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У розділі ІІ п. 12 даної Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З відеозапису слідує, що працівник поліції при спілкуванні з водієм називає наявні в останнього ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того, всі ці ознаки відображені не тільки в протоколі про адміністративне правопорушення, а і в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Те, що ОСОБА_1 категорично заперечував факт вживання ним наркотичних засобів та наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, не звільняло його від обов`язку пройти медичний огляд на спростування підозр поліцейських чи їх підтвердження.

Як убачається з матеріалів справи, працівник поліції, після виявлення у ОСОБА_1 відповідних ознак наркотичного сп`яніння, доставив останнього до закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

Доводи апелянта стосовно того, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак не зміг здати на аналіз сечу, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Інструкцією не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Крім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій унаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснили, що для проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння необхідно здати саме сечу, на що останній погодився, проте здати необхідне біологічне середовища не зміг. 

Оскільки з моменту зупинки ОСОБА_1 та виявлення в останнього ознак наркотичного сп`яніння до моменту, коли він повинен був здати необхідне біологічне середовище, минуло відведені законодавцем дві години, а тому його дії були правильно розцінені лікарем та поліцейськими, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей щодо захворювань у ОСОБА_1 , які унеможливлюють здачу ним відповідного біологічного середовища.

З відомостей відеозапису вбачається, що лікарем-наркологом та працівником поліції було забезпечено реальну об`єктивну можливість ОСОБА_1 пройти огляд в умовах медичного закладу у повному обсязі, а також надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху. 

Однак, надати запропонований лікарем медичного закладу вид біологічного середовища водій не бажав, клопотань про отримання будь-якого іншого біологічного зразка лікарю-наркологу ОСОБА_1 у будь-який спосіб не заявляв.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.
Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сірого І.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний