УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/7747/25 Головуючий у 1-й інст. Кузнецов Д. В. 
Номер провадження №33/4805/80/26
Категорія ст.122-4,124,ч.2 ст.126 КУпАП, Доповідач Григорусь Н. Й. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Крижанівського В.П., потерпілої ОСОБА_1 , її представника - адвоката Забродського Б.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Володимира Петровича, в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 18 вересня 2025 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 18 вересня 2025 року об`єднано в одне провадження справи про вчинення адміністративних правопорушень №295/7747/25, №295/7748/25, №295/7750/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за у справу № 295/7747/25; ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Провадження у справі закрито за на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 04 травня 2025 року о 12-16 год, керуючи транспортним засобом LF200-10M номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць М.Грушевського та К.Острозьких у м. Житомирі, здійснила проїзд вказаного перехрестя на заборонений сигнал світлофору червоного кольору, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом Mini Cooper номерний знак НОМЕР_2 , який завершував маневр проїзду перехрестя. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після цього ОСОБА_2 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 8.7.3.е, 2.10.а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.
Також, ОСОБА_2 04 травня 2025 року о 12-16 год керувала транспортним засобом LF200-10M, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць М.Грушевського та К.Острозьких у м. Житомирі не мала права керування таким транспортним засобом, так як посвідчення водія не отримувала. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
03 червня 2026 року щодо ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 349848, серії ЕПР 1 № 349856 та серії ЕПР 1 № 349876. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Крижанівський В.П. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову від 18 вересня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказав, що водій автомобіля Mini Cooper Clubman ОСОБА_1 створила перешкоду для руху транспортного засобу ОСОБА_2 , а порушення нею п. 16.6 ПДР України призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Вважав, що ОСОБА_2 , виконуючи вимоги п. 8.11 ПДР, вирішила проїхати перехрестя на жовтий сигнал світлофору задля забезпечення безпеки руху. З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, остання не була присутня під час складення адміністративних матеріалів, немає доказів належного її виклику та виклику свідка ОСОБА_3 на конкретну дату до правоохоронних органів. Вказав, що протокол складений з порушенням встановленого законом 24 годинного строку. 
Не вбачає у діях ОСОБА_2 порушень ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки на момент вчинення ДТП вона навчалась водінню транспортним засобом. 
Щодо залишення місця ДТП, захисник вказав, що ОСОБА_2 на вимогу ОСОБА_1 перетягнула мотоцикл та не мала умислу вчинити правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. 
14 жовтня 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Забродського Б.І. надійшов відзив, в якому захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вимоги якої вважав необґрунтованими, а аргументи та виклад своєї версії обставин ДТП - не підтвердженими будь-якими доказами.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника – адвоката Крижанівського В.П., потерпілої ОСОБА_1 , її представника - адвоката Забродського Б.І., перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Так, частиною 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, 124 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Аналіз диспозиції статті 124 КУпАП свідчить про те, що указані норми є бланкетними. При розгляді таких категорій справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, які норми Правил дорожнього руху порушено та чи є причинний зв`язок з наслідками, які передбачені статтею 124 КУпАП.
Суб`єктами відповідальності за указаними статтями КУпАП є учасники дорожнього руху, зокрема, особи, які керували транспортними засобами.
Відповідно до пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі
Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Пунктом п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України визначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух. 
У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (пункт 2.10 «а» Правил дорожнього руху).
За залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачена адміністративна відповідальність за статтею 122-4 КУпАП.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до вимог п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Проаналізувавши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції вважає, що районний суд обґрунтовано притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, попри доводи апеляційної скарги, та у її діях правильно встановлено склад вказаних вище правопорушень.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, ч.2 ст.126 КУпАП суд першої інстанції обґрунтував наступними доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 349848, серії ЕПР 1 № 349856 та серії ЕПР 1 № 349876 від 03 червня 2025 року; довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП від 05 червня 2025 року про відсутність у ОСОБА_2 посвідчення водія; поясненнями ОСОБА_1 від 30 травня 2025 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 04 травня 2025 року; заявою ОСОБА_1 від 19 травня 2025 року; копією повідомлення УПП в Житомирській області від 23 травня 2025 року на ім`я ОСОБА_2 ; копією реєстраційної картки транспортного засобу Mini Cooper Clubman, д.н.з. НОМЕР_2 ; копією реєстраційної картки транспортного засобу Lifan LF200-10m, д.н.з. НОМЕР_3 ; інформацією про особу ОСОБА_2 ; копією рапорту УПП в Житомирській області щодо повідомлення на службу 102 про дтп 04 травня 2025 року; рапортом інспектора ВРОМ ДТП УПП в Житомирській області ДПП від 03 червня 2025 року; відеозаписом та фотознімками з місця події.
Зазначені докази суд належним чином дослідив та оцінив з точки зору достовірності та допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, й правильно визнав їх такими, що підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , остання зазначила, що 04 травня 2025 року близько 12-16 год рухалася на своєму автомобілі марки Mini Cooper номерний знак НОМЕР_2 по вул. М. Грушевського і на перехресті з вул. К. Острозьких, здійснюючи поворот на дозволений зелений сигнал світлофора, зупинилася щоб пропустити зустрічний транспорт, дочекавшись проїзду усіх транспортних засобів, розпочала рух для завершення маневру, однак коли загорівся червоний сигнал світлофору водійка мотоцикла LF200-10M, номерний знак НОМЕР_1 , обігнавши біле авто, яке зупинилося попереду на заборонений сигнал світлофору в`їхала у її автомобіль, спричинивши ДТП. Після даної ДТП ОСОБА_2 умовляла потерпілу ОСОБА_1 не викликати поліцію та не складати протокол під приводом домовитися на місці.
У суді першої інстанції додала, що у подальшому водійка мотоцикла підвезла його ближче до її автомобіля і зателефонувала своїм батькам. По приїзду батьків потерпіла ОСОБА_1 почала викликати поліцію, на що мати ОСОБА_2 просила її покласти слухавку і домовитися про відшкодування шкоди і залишити місце ДТП. За весь час спілкування потерпіла ОСОБА_1 жодним чином не чинила тиск на ОСОБА_2 . Після погодження відшкодування збитків батьками ОСОБА_2 вони всі залишили місце пригоди. Але в подальшому батьки ОСОБА_2 відмовились відшкодовувати збитки та не виходили на зв`язок. Після цього вона звернулась до поліції.
У суді першої інстанції ОСОБА_2 вину свою не визнала, пояснила, що вона рухалась по вул. Грушевського в напрямку ТРЦ Глобал зі швидкістю 45-50 км/год та за 10 метрів до перехрестя почав мигати зелений сигнал світлофору. Вона намагалась завершити проїзд на жовтий сигнал світлофору, бо не хотіла екстрено гальмувати на мокрій дорозі, адже це було небезпечно. Коли вона опинилася вже на перехресті, то автомобіль Мінікупер, який рухався на зустріч, почав поворот ліворуч і сталася ДТП. Після зіткнення вона підбігла до автомобіля Мінікупер і водій автомобіля почала їй погрожувати і морально тиснути, і сказала перевести мотоцикл ближче до неї. Сказала, щоб ОСОБА_2 дзвонила батькам і посадила її у свій автомобіль. Потім приїхали її батьки та продовжили спілкування. Вона залишила місце ДТП, оскільки на неї був тиск з боку дорослого водія автомобіля Мінікупер. Вважала, що проїхала перехрестя на заборонений сигнал світлофору (жовтий), оскільки не могла зупинити мотоцикл не вдаючись до екстреного гальмування, що було небезпечно через погодні умови.
В судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснила, що 04 травня 2025 року їй подзвонила дочка та повідомила про ДТП. Після приїзду побачила, як потерпіла дзвонила до поліції, але ОСОБА_3 запропонувала домовитись на місці і не викликати поліцію. Після цього потерпіла тиснула і кричала, не давала сказати слова дитині, змусила їх залишити місце ДТП. Через шоковий стан вони також не викликали поліцію. Після цього поліція кілька разів дзвонила ОСОБА_3 , але вона була на роботі та не мала часу і не могла прибути за викликом.
З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 Mini Cooper номерний знак НОМЕР_2 на дозволений сигнал світлофора доїхала до середини перехрестя вул. Грушевського – вул. Князів Острозьких, увімкнула поворот ліворуч, пропустила зустрічний транспорт та у момент здійснення маневру повороту її автомобіль зачепив мотоцикл LF200-10M, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_2 , який проїхав на заборонений сигнал світлофора. Після ДТП водій ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_1 підійшли одна до одної, ОСОБА_2 підвела свій мотоцикл до автомобіля ОСОБА_1 . 
На відеозаписі чітко видно, що мотоцикл LF200-10M рухався прямо по вул. Грушевського на червоний сигнал світлофора, а саме на світлофорі для пішоходів червоний сигнал змінив зелений о 10:59:31 год, у той час коли мотоцикл перетнув перехрестя та здійснив зіткнення з автомобілем Mini Cooper о 10:59:35 год. 
Захисник у доводах апеляційної скарги не заперечував, що ОСОБА_2 проїхала перехрестя на заборонений сигнал світлофора, виправдовуючи її дії неможливістю вчасно зупинити транспортний засіб. 
Оцінюючи дії водія мотоцикла ОСОБА_2 за встановлених обставин, за умови дотримання нею вимог п. 8.7.3.е. ПДР України, та своєчасної реакції на зміну сигналу світлофора при дотриманні безпечного швидкісного режиму, вказаної дорожньо-транспортної пригоди вдалося б запобігти.
Тому, апеляційний суд погоджується із висновком судді районного суду щодо наявності у діях ОСОБА_2 безпосереднього причино-наслідкового зв`язку із зіткнення двох транспортних засобів автомобілів, що свідчить про наявність у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи адвоката Крижанівського В.П. про відсутність у ОСОБА_2 умислу у вчиненні дій по залишенню місця дорожньо-транспортної пригоди апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки як додатково встановлено судом та не заперечувалось учасниками, останні добровільно залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, дійшовши між собою попередньо згоди щодо можливого вирішення спірної ситуації без звернення до працівників поліції. Однак у зв`язку із виникненням в подальшому розбіжностей, через кілька днів, потерпіла звернулась до поліції, після чого були складені адміністративні матеріали. 
Отже, зібраними у справі доказами підтверджено наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Протоколи про адміністративні правопорушення складені за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Аргументи скаржника щодо порушення її права на захист під час складення адміністративних матеріалів суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять повідомлення-запрошення №6085/41/28/2025 від 23 травня 2025 року, яким ОСОБА_2 запрошувалась до правоохоронних органів на 03 червня 2025 року на 09-00 год (а.с. 41) та рапорт інспектора патрульної поліції від 03 червня 2025 року про неодноразові повідомлення у телефонному режимі ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_3 про необхідність з`явитись до УПП в Житомирській області для встановлення обставин ДТП 04 травня 2025 року (а.с. 42). Крім того, у суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердила, що її кілька разів викликали працівники поліції, проте вона не прибула за викликом через свою зайнятість.
Вказана пасивна поведінка ОСОБА_2 щодо сприяння працівникам поліції у встановленні всіх обставин справи та неявка до правоохоронних органів за викликом для дачі пояснень стали причиною складення протоколів 03 червня 2025 року. Відтак, апеляційний суд не вбачає порушень у діях працівників поліції по складенню адміністративних матеріалів у відсутності ОСОБА_2 .
Разом з тим, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
Суддя районного суду правильно визначив неможливість застосування у даній ситуації примітки до ст. 126 КУпАП, за змістом якої положення частин першої та другої цієї статті не застосовуються до осіб, які у встановленому порядку навчаються водінню транспортного засобу, обґрунтувавши його тим, що складення ОСОБА_2 теоретичного іспит з ПДР категорії «А», про що свідчить повідомлення з Територіального сервісного центру МВС № 1841 від 01 червня 2025 року, не дає їй право самостійно здійснювати керування транспортними засобами до успішної здачі практичних іспитів і отримання посвідчення водія відповідного зразка. Вказана примітка стосується осіб, які здійснюють навчальну їзду за присутності відповідного спеціаліста з підготовки водіїв.
Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи доказів вчинення нею вказаних правопорушень є необґрунтованими, оскільки вищезгадані процесуальні документи, пояснення потерпілої та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності згідно з вимогами ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення та дані, які в них зафіксовані підтверджують скоєння ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 2 ст.126 КУпАП.
Скаржником не наведено, а апеляційним судом не встановлено обґрунтованих обставин, які б виключали в діях ОСОБА_2 склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ст. 122-4, ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, який надав їм об`єктивну та неупереджену оцінку, вони не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
За таких обставин, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 за ст. 122-4, ст. 124, ч.2 ст.126 КУпАП необхідно залишити без змін, а подану апеляційну скаргу- без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Володимира Петровича, в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 18 вересня 2025 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 2 ст. 126 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Н.Й. Григорусь