КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 року м. Київ справа №320/9398/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІКАНТ» 
до Відділу державного контролю (нагляду) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
Рух справи
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
1. Визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.01.2025 №ПШ 100115 у розмірі 17000,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що що для притягнення до відповідальності ТОВ ВКМП «Волстас» за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідач мав пересвідчитися у відсутності індивідуальної картки водія та зафіксувати цей факт в акті перевірки, однак таких дій вчинено не було. При цьому, як наголосив позивач, на момент проведення перевірки у водія була наявна індивідуальна контрольна книжка. Отже, висновок відповідача про відсутність у позивача документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», є помилковим та необґрунтованим.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), встановлено строк для надання відзиву.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що вантажні автомобілі повною масою понад 3,5 тон, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. Маса транспортного засобу позивача становить понад 3,5 тонни та він повинен бути обладнаний тахографом, і відповідно до вимог чинного законодавства позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій такого транспортного засобу повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. Також зазначає, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а постанова від 14.01.2025 №100115 про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята відповідачем у межах повноважень, із дотриманням встановленої процедури та вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, доводи позивача є необґрунтованими, підстави для скасування спірної постанови відсутні, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому просить задовольнити у повному обсязі позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІКАНТ» до Державної служби України з безпеки на транспорті. Зазначає, що у відзиві містяться посилання на норми Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010, яка встановлює виключно порядок установлення, технічного обслуговування та використання саме тахографів. У той же час, відповідач залишив поза увагою п.6.3. Положення №340, яким передбачено інші способи обліку (контролю) робочого часу та часу відпочинку водіїв. Відповідно до вказаного пункту водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв. З наведеного вбачається, що Положенням №340 передбачено два альтернативні способи контролю за режимом праці та відпочинку водіїв для транспортних засобів, які не обладнанні тахографами, незалежно від причин такого необладнання, шляхом перевірки наявної у водія індивідуальної контрольної книжки або копії графіка змінності водіїв. 
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
28.11.2024 співробітниками Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка у Хмельницькій обл., де був зупинений транспортний засіб марки АМ, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить ТОВ «ФІРМА «ВІКАНТ» та використовується останнім у господарській діяльності, що підтверджується наданої водієм товарно-транспортною накладною № 171695 від 28.11.2024.
За наслідками проведеної перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, державними інспекторами було складено акт серії АР № 111604 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.11.2024.
Водій ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом вказаного акту про що свідчить підпис та пояснення водія: «Користуюсь індивідуальною контрольною книгою водія». 
Повідомленням № 116027/30/24-24 від 26.12.2024, направленим засобами поштового. Позивача було викликано на розгляд справи на 14.01.2025 з 08:00 до 12.00. 
За результатами розгляду акту серії АР № 111604 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.11.2024 в.о. начальника відділу Ігорем Кравчуком винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу серії ПШ № 100115 від 14.01.2025 на суму 17000 грн за порушення позивачем абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», копію якої було направлено позивачу, разом із супровідним листом від 16.01.2025 № 4921/30/24-25 рекомендованим повідомленням.
28.01.2025 позивачем до відповідача направлено скаргу на Постанову серії ПШ № 100115 від 14.01.2025 14.01.2025 Відділом державного контролю (нагляду) у м. Києві винесено постанову № ПШ 100115 про застосування до ТОВ «ФІРМА «ВІКАНТ» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн на підставі акта рейдової перевірки від 28.11.2024 № 111604. Підставою для притягнення до відповідальності в акті зазначено відсутність діючого та повіреного тахографа, а також протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що, на думку відповідача, є порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». При цьому в оскаржуваній постанові відповідальність застосовано за абзацом третім частини першої статті 60 цього Закону, який передбачає відповідальність виключно за відсутність документів, визначених статтями 39 і 48 Закону, а не за відсутність тахографа як технічного обладнання. ТОВ «ФІРМА «ВІКАНТ» під час перевірки мало всі документи на вантаж та інші документи, передбачені чинним законодавством. Транспортний засіб АМ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводом-виробником не обладнаний тахографом, що підтверджується листом ТОВ «Хюндай Мотор Україна» від 28.01.2025 № 28/1/01-2025. Жодним нормативно-правовим актом не встановлено обов`язку дообладнання такого транспортного засобу тахографом. Відповідно до пункту 6.3 Положення № 340, у разі керування транспортним засобом, не обладнаним тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія або має копію графіка змінності. Під час перевірки водієм велася індивідуальна контрольна книжка, що зафіксовано в акті перевірки та підтверджується відповідними записами. Отже, притягнення ТОВ «ФІРМА «ВІКАНТ» до відповідальності є безпідставним, а постанова № ПШ 100115 - незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
За результатами розгляду поданої скарги відповідачем надано відповідь, що за результатами її розгляду підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачає. У відповіді зазначено, що Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, уповноваженим здійснювати державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог законодавства на автомобільному транспорті, а рейдові перевірки проводяться щодо всіх транспортних засобів, які здійснюють перевезення пасажирів та вантажів на території України. 
За результатами розгляду скарги встановлено, що 28.11.2024 посадовими особами Укртрансбезпеки у межах повноважень та відповідно до вимог Порядку № 1567 проведено рейдову перевірку транспортного засобу, за результатами якої винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, яку відповідач вважає законною та обґрунтованою.
З матеріалів справи встановлено, що транспортний засіб марки АМ, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 має стандартну комплектацію та цифровий або аналоговий тахограф не встановлений заводом-виробником, відповідно до листа ТОВ «Хюндай Мотор Україна» № 28/1/01-2025 від 28.01.2025.
Також матеріали справи містять копію індивідуальної контрольної книжки водія ОСОБА_1 на транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 , перевізник: ТОВ «ФІРМА «ВІКАНТ», розпочатої 05 вересня 2023 року, з відмітками про дати, початок і закінчення робочих змін водія, засвідченими власноручним підписом водія.
Позивач, не погодившись із прийнятою постановою звернувся за захистом порушеного права до суду.
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
В силу частини сьомої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.
Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі – Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі – транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
За приписами пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
Відповідно до пункту 27 Порядку № 1567 У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством
Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів, наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі – Положення № 340).
Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (пункт 1.2. Положення № 340).
За правилами пункту 1.3. Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
Відповідно до пункту 6.1. Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв (пункт 6.3. Положення № 340).
Згідно з пунктом 7.1. Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.
Абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, – штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду
Спірні правовідносини виникли у зв`язку прийняттям відповідачем оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Підставою для накладення штрафу згідно з оскаржуваною постановою від 14 січня 2025 року № 100115 стало непред`явлення водієм транспортного засобу марки АМ, державний номерний знак НОМЕР_1 , протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
Питання щодо обладнання транспортних засобів, повна маса яких перевищує 3,5 тонни, справними та повіреними тахографами, а також належного документального підтвердження обліку режиму праці і відпочинку водіїв, вже було предметом дослідження Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17 зауважив, що положеннями статті 48 Закону № 2344-III визначено необхідність наявності як у перевізника, так і у водія інших документів, передбачених законодавством, зокрема протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, які передбачені Інструкцією № 385 та Положенням № 340.
Таким чином, для здійснення перевезення вантажними автомобілями з повною масою понад 3,5 тонн обов`язковими документами є картка водія у випадку обладнання транспортного засобу тахографом, або індивідуальна контрольна книжка водія, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку у випадку відсутності тахографа. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаних документів під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезень.
Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 14.12.2023 у справі № 340/5660/22.
Верховний Суд у постанові від 31.10.2023 по справі №440/17062/21 зазначив, що з 01.06.2015 набула чинності вимога щодо наявності тахографа у транспортному засобі при виконанні внутрішніх перевезень вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн. У разі відсутності такого пристрою, водій повинен мати індивідуальну контрольну книжку водія.
Тобто, законодавство встановлює альтернативний спосіб ведення обліку робочого часу водія - індивідуальну контрольну книжку водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку у випадку відсутності тахографа. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаного документу під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає помилковими доводи відповідача про необхідність обов`язкової наявності у транспортному засобі позивача тахографа і відповідно протоколу перевірки та адаптації тахографа.
Законодавство України не зобов`язує перевізників самостійно встановлювати тахограф. Ця обов`язковість виконується заводом-виробником автомобіля. 
Судовим розглядом встановлено, що транспортний засіб позивача, що перевірявся, не був обладнаний тахографом. Отже, посадові особи відповідача у такому випадку мали б перевірити наявність у водія індивідуальної контрольної книжки відповідно до Положення №340.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, у водія під час здійснення перевезення 28.11.2024 та проведення перевірки була наявна індивідуальна контрольна книжка водія, що не спростовується відповідачем, та зафіксовано водієм позивача в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Доказів відсутності у водія під час перевірки індивідуальної книжки відповідачем під час розгляду цієї справи не надано.
Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_1 , відповідно до Положення №340.
Аналізуючи вищевказані норми права, суд зазначає, що водії, які здійснюють перевезення, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо ТЗ не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.
Однак, транспортний засіб позивача, що перевірявся, не був обладнаний тахографом. Отже, посадові особи відповідача у такому випадку мали б перевірити наявність у водія індивідуальної контрольної книжки відповідно до Положення №340.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що адміністративно-господарський штраф не міг застосовуватися щодо позивача, як автомобільного перевізника, оскільки описане в акті перевірки порушення не підтверджене контролюючим органом належними та допустимими доказами.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, отже останньому підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
1. Позовні вимоги - задовольнити. 
2. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.01.2025 серії ПШ № 100115, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІКАНТ» накладено адміністративно - господарський штраф у сумі 17 000,00 грн.
3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІКАНТ» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 24/1; код ЄДРПОУ 24942675) сплачений судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного контролю (нагляду) у м. Києві (м. Київ, просп. Берестейський, буд. 57; код ЄДРПОУ 39816845).
4. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Рішення може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сас Є.В.