СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/30330/25
пр. № 3/759/256/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Кравець В.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 528042 від 30.11.2025, 30.11.2025 о 17:00 у м. Києві по вул. Робітничій - пров. Малинському, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку. Після чого водій ОСОБА_1 продовжив рух та, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_4 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 528033 від 30.11.2025, 30.11.2025 о 17:00 у м. Києві по вул. Робітничій - пров. Малинському, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу Драгер та у медичному закладі водій відмовився в присутності свідків та на нагрудні відеореєстратори, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що того дня транспортним засобом дійсно керував, проте алкогольні напої не вживав. Зауважив, що працівники поліції відносилися упереджено, повідомили про те, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння, однак пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" не пропонували, натомість запропонували проїхати з ними, на що він відмовився, оскільки не розумів підстав та не усвідомлював наслідки. Також зазначив, що дійсно здійснив наїзд на автомобіль марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_4 , проте вважає, що у зіткненні з автомобілем марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 , винен водій вказаного транспортного засобу.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями п. 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно п. 13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 528042 від 30.11.2025 року та ЕПР1 № 528033 від 30.11.2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2025; схема місця ДТП; письмові пояснення від 30.11.2025 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ; розписка ОСОБА_4 ; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6254547 від 30.11.2025; відеозапис, який міститься на компакт-диску.
Так, з відеозапису, зокрема, вбачається, що працівники поліції разом з ОСОБА_1 перебувають на місці зупинки транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_1 повідомляє, що того дня алкогольні напої вживав, проте за кермом вказаного автомобіля не перебував. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були на місці ДТП та бачили моменти зіткнення, заперечують щодо правдивості пояснень ОСОБА_1 та вказують, що саме він був на водійському місці. Згодом працівники поліції, вбачаючи у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, пропонують йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу "Драгер" та у лікаря-нарколога, на що останній відмовляється та повторно повідомляє, що не керував транспортним засобом. Після чого, працівники поліції переходять до оформлення адміністративних матеріалів. 
При цьому, протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП.
Наведені вище докази є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.
Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманого автомобілями пошкодження, місце зіткнення та інші відомості викладені у схемі місця ДТП, поясненнях учасників ДТП, відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки, як встановлено у судовому засіданні та підтверджується дослідженими доказами, водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги п. п. 13.1, 13.3 ПДР України, внаслідок чого його дії знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП.
Крім цього, аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та останній відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, після чого поліцейськими оформлено адміністративні матеріали, що повністю відповідає положенням Інструкції № 1452/735. 
Відтак, суд вбачає у діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Пояснення, надані ОСОБА_1 у судовому засіданні, повністю спростовуються відеозаписом, який міститься на компакт-диску та розцінює таку позицію останнього як намагання уникнути відповідальності за вчинене.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Зважаючи на вимоги ст. 36 КУпАП, суд застосовує до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27, 36, 40-1, 124, 130, 221, 245, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:

Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) коп.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Кравець