Справа № 723/5192/25
Провадження № 3/723/3/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року       м. Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Посохов І.С., розглянувши клопотання захисника Падецького Олександра Анатолійовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області перебуває справа про адміністративне правопорушення № 723/5192/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Судове засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення призначене на 15 січня 2026 року на 16 годину 00 хвилин. 
14.01.2026 до Сторожинецького районного суду Чернівецької області надійшло клопотання захисника Падецького О.А. про здійснення дистанційного судового провадження у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою власних технічних засобів.
Розглянувши клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatismutandis рішення у справі Озтюрк проти Німеччини 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.
Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оскільки положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми статті 336 КПК України про проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:
1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;
2) необхідності забезпечення безпеки осіб;
3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;
4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;
5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
Розглянувши клопотання захисника Падецького О.А., ураховуючи необхідність вжиття заходів для забезпечення оперативності розгляду справи, а також неможливість безпосередньої участі захисника Падецького О.А. у судовому засіданні, суд вважає за можливе провести розгляд справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП шляхом проведення відеоконференції.

Керуючись ст. 336 КПК України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Падецького Олександра Анатолійовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задовольнити.
Провести судове засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за участю захисника Падецького О.А. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення ВКЗ.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя         Іван ПОСОХОВ