Постанова
Іменем України 

02 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 205/5860/21
провадження № 61-11755сво24

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду: 
головуючий - Крат В. І.(суддя-доповідач), 
судді: Грушицький А. І., Зайцев А. Ю., Луспеник Д. Д., Синельников Є. В., Фаловська І. М., Червинська М. Є.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова Світлана Олександрівна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником Заніздрою Андрієм Петровичем , на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року у складі судді: Басової Н. В., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2024 року у складі колегії суддів: Ткаченка І. Ю., Деркач Н. М., Пищиди М. М.,

Історія справи
Короткий зміст заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами 

У грудні 2023 року представник ОСОБА_3 - адвокат Заніздра А. П. звернувся з заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами. 

Заява мотивована тим, що улипні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому уточнивши позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 28 вересня 2022 року позов задовольнив. Визнав за ОСОБА_1 право власності на цю квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 . Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 як особа, яка не брала участі у справі, в інтересах якої діє адвокат Заніздра А. П., звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Заніздра А. П., залишив без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року - без змін.

Верховний Суд ухвалою від 07 вересня 2023 року закрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року у справі № 205/2053/22, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова С. О. та Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною відмовлено. 

Постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова С. О. та Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною задоволено. Визнано недійсною відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 . 

З урахуванням вказаних нововиявлених обставин у суду наявні підстави лише для часткового задоволення позову ОСОБА_1 . 

Постанову Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року заявник отримала 15 листопада 2023 року, а тому кінцевим терміном подання заяви є 15 грудня 2023 року.

ОСОБА_3 вважала вказані обставини нововиявленими, а тому звернулась про перегляд ухваленого судом рішення. 

ОСОБА_3 просила:
задовольнити заяву про перегляд в зв`язку з нововиявленими обставинами;
скасувати рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року;
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 49,1 кв. м, житловою площею 28,1 кв. м, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_3 про перегляд в зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:
процесуальним наслідком звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами особи, яка не була залучена до участі у справі, є постановлення судом ухвали про відмову у прийнятті такої заяви. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04 березня 2020 року в справі № 2-917/11;
оскільки ОСОБА_3 не є учасником справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова С. О., про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, суд дійшов висновку, що згідно з вимогами статті 424 ЦПК України, вона не є особою, яка має право на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого у цій справі рішення;
відтак, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_3 про перегляд в зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова С. О., про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2024 року:
апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення;
ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
відповідно до абзацу 3 пункту 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи чи обов`язки, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами; суд ухвалою відмовляє у прийнятті такої заяви. У цьому разі особа має право звернутися до суду з апеляційною або касаційною скаргою із заявленням клопотання про поновлення строку на оскарження;
заявниця ОСОБА_3 не є суб`єктом звернення з заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, тому відсутні підстави для прийняття до провадження заяви   ОСОБА_3 про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року у зв`язку з нововиявленими обставинами;
якщо ОСОБА_3 вважає, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року вирішено питання про її права і обов`язки, то вона не позбавлена можливості у визначеному процесуальним законом порядку на апеляційне чи касаційне оскарження цього рішення.

Аргументи учасників справи

У серпні 2024 року ОСОБА_3  через представника  Заніздру А. П. подала касаційну скаргу, в якій просила:
скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2024 року;
справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Касаційна скарга мотивована тим, що:
рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року у справі № 205/5860/21, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду, за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 ;
відповідач ОСОБА_2 у справі № 205/5860/21визнав позовні вимоги;
не погоджуючись із цим судовим рішенням у справі № 205/5860/21 ОСОБА_3 , як особою, що не приймала участі в розгляді зазначеної судової справи, проте вважаючи, що таке рішення стосується її прав та інтересів, подала апеляційну скаргу, посилаючись а те, що ОСОБА_2 , будучи обізнаним про наявність виконавчих проваджень та про наявність заборгованості перед нею відмовився від прийняття спадщини після смерті матері на користь рідної сестри з метою приховати майно від виконання своїх зобов`язань, тобто вчинив фраудаторний односторонній правочин. Така відмова не була спрямована на настання реальних наслідків. Зазначала, що судовому порядку оскаржується відмова ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті його матері. Просила визнати за ОСОБА_1 право власності лише на 1/2 частину квартири. Рішення у справі № 205/5860/21 про визнання права власності за ОСОБА_1 ухвалене до набрання законної сили рішенням у справі № 205/2053/22 про визнання відмови ОСОБА_2 від прийняття спадщини, недійсною, яке натепер набрало законної сили.
вважаючи ці справи взаємопов`язаними, представником заявника у суді апеляційної інстанції заявлялось клопотання про зупинення провадження у цивільній справі № 205/5860/21 до набрання законної сили рішення суду по цивільній справі № 205/2053/22 за позовом про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, у задоволенні якого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 р. було відмовлено, а постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, оскаржуване судове рішення - без змін;
суд апеляційної інстанції залишив апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, тобто розглянув її по суті та за наслідком розгляду відмовив. Частиною третьої статті 352 ЦПК України, визначено, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи;
також, ОСОБА_3 подавалась і касаційна скарга на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року. Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2023 року було відкрито касаційне провадження у справі № 205/5860/21. Згідно із частини четвертої статті 389 ЦПК України після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи;
таким чином, будучи апелянтом та касатор по справі № 205/5860/21 ОСОБА_3 набула статусу учасника справи, однак суди попередніх інстанцій не застосували зазначені норми права, які підлягали застосуванню;
ОСОБА_3 продовжує вчиняти дії щодо виконання судових рішень у справах № 201/7662/14-к, 201/3639/17, 205/1855/17, 205/2603/19, 205/2599/19, які залишаються невиконаними по сьогодні. ОСОБА_3 має на меті повернення майна боржнику задля можливості звернення на нього стягнення. Зазначені судові рішення виникли з подій, які відбулися 07 квітня 2014 року - дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (чоловіка касатора), внаслідок якої останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2014 року у справі № 201/7662/14-к ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки;
ОСОБА_2 , будучи обвинуваченим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні ввів в оману органи досудового розслідування та суд, не повідомивши про наявність у його матері - ОСОБА_5 , яка на момент вироку досягла 70-річного віку, ще однієї дитини працездатного віку - ОСОБА_1 (позивачку по цій справі - особи, на користь якої з метою приховування своєї частки у спадщині від звернення на неї стягнення відповідачем було вчинено відмову від прийняття спадщини, яку постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 205/2053/22 було визнано недійсною та встановлено недобросовісність поведінки ОСОБА_2 ). Приховування таких обставин дозволило ОСОБА_2 бути звільненим від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. При цьому ОСОБА_2 уникнув кримінального покарання та продовжує ухилятись від виконання судових рішень;
у справі № 2-917/11 заяву про перегляд судового рішення подано особою, яка не була залучена до участі у справі, у тому числі і як апелянт та/або касатор. Натомість в цій справі що наразі розглядається, ОСОБА_3 набула статусу учасника справи, оскільки правом апеляційного та касаційного оскарження судового рішення вона уже скористалася.

У травні 2025 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_9 подала письмові пояснення.

Письмові поясненні мотивовані тим, що:
предметом позову у цій справі є визнання права власності на квартиру, ціна позову становить 303 320,00 грн та не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких підстав касаційна скарга подана на судові рішення (ухвалу та постанову) у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто які не підлягають касаційному оскарженню, а тому існують підстави для закриття касаційного провадження;
ОСОБА_3 не була залучена до участі у справі судом першої інстанції, тому не є особою, якій належить право звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами;
наявність рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року у цій справі не впливає на можливість ОСОБА_3 задовольнити свої вимоги у виконавчому провадженні шляхом звернення стягнення на 1/2 частини квартири, право власності на яку не зареєстроване за боржником;
заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами мала бути подана у строк не пізніше 11 грудня 2023 року. Але цей строк пропущений без поважних причин.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі. 

20 вересня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 09 вересня 2024 року зазначено, що згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 вересня 2025 року справу № 205/5860/21 передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала касаційного суду мотивована тим, що:
«звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, ОСОБА_3 вказувала на те, що за результатами розгляду її апеляційної скарги рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року залишено без змін. Оскільки апеляційний суд відкрив провадження за її апеляційною скаргою та розглянув її, то вона користується правами учасника справи. […]
Системний аналіз процесуального законодавства дає можливість виснувати, що особа, яка не брала участі у справі, але за її апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження і скарга розглянута по суті, користується процесуальними правами учасника справи, у тому числі і правом подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 2018/2-3638/11, погоджуючись з рішенням судів про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, дійшов висновку, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами можуть бути подані учасниками справи, тобто сторонами та третіми особами, які були залучені до участі у справі в суді першої інстанції до ухвалення рішення. Особа, яка не брала участі у справі і яка внаслідок відкриття за її апеляційною скаргою апеляційного провадження користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи, однак у розумінні статті 42 ЦПК України не є учасником справи, оскільки не є стороною чи третьою особою у цій справі. 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 617/1194/16-ц.
Не можемо погодитись з такими висновками, оскільки процесуальний закон не визначає особу, яка не брала участі у справі та подала апеляційну скаргу, учасником справи, а лише наділяє таку особу правами, які має учасник справи і лише після відкриття апеляційного провадження. До таких прав крім визначених частиною першою статті 43 ЦПК України віднесено і право на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (пункт 1 частини першої статті 424 ЦПК України).
Крім того, такий висновок судів призводить до обмеження прав та позбавлення можливості ефективного судового захисту, адже, маючи право на захист своїх інтересів лише на стадії апеляційного перегляду, така особа позбавляється цього права на подальших (інших) стадіях процесу. Такий підхід є дискримінаційним щодо заявника порівняно з іншими учасниками справи, є несправедливим та порушує принцип рівності учасників справи, який закріплений у статті 12 ЦПК України, статті 129 Конституції України, та суперечить принципу доступу до правосуддя, гарантований статтею 55 Конституції України та захищений статтею 6 Європейської конвенції з прав людини.
Більше того, Цивільний процесуальний кодекс України не обмежує у правах учасника справи в залежності від залучення його до участі у справі в суді першої інстанції чи ні. Тлумачення процесуального закону в бік обмеження чи позбавлення процесуальних правах, які ним передбачені, суперечитиме принципу правової визначеності і є неприпустимим. […]
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 2018/2-3638/11 викладаючи правовий висновок про відсутність права на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, посилалась на висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 215/6648/15. 
Однак вказані висновки Верховний Суд сформував, аналізуючи норми Цивільного процесуального кодексу України у попередній редакції, оскільки ухвала суду першої інстанції була постановлена у вересні 2017 року.
Стаття 362 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року) передбачала, що заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 
Отже, положеннями процесуального закону (в редакції до 15 грудня 2017 року) правом ініціювати перегляд рішення за нововиявленими обставинами були наділені сторони та інші особи, які брали участь у справі. 
Оскільки у справі (№ 215/6648/15) особа, яка зверталась із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами, не була стороною у справі і не залучалась судом до участі в ній, Верховний Суд дійшов висновку, що така особа не є особою, яка має право на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами відповідно до статті 362 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року) у зв`язку із чим залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Разом з тим постанови Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 2018/2-3638/11 і від 15 липня 2020 року у справі №617/1194/16-ц ухвалені за чинної редакції ЦПК України, яка наділяє особу, яка не брала участі у справі та подала апеляційну скаргу, правами учасника справи, серед яких є і право подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду 22 листопада 2023 року ухвалила постанову у справі № 2610/7240/2012 за заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали суду, поданою особою, яка не була учасником справи, однак зверталась із апеляційною скаргою, за результатами розгляду якої рішення суду першої інстанції було скасовано. 
Тобто Велика Палата Верховного Суду розглянула заяву по суті про перегляд за виключними обставинами за ініціативою особи, яка не була учасником справи, але подала апеляційну скаргу. При цьому визначення осіб, які мають право на звернення із заявою про перегляд за нововиявленими і виключними обставинами, регулюється однією статтею - 424 ЦПК України.
За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від раніше викладених висновків, сформульованих у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 2018/2-3638/11 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 617/1194/16-ц, про те, що особа, яка не брала участі у справі, але за її апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження і скарга розглянута по суті, не має права звертатись із заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами».

Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2025 року прийнято та призначено до розгляду цю справу.

Фактичні обставини

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року у справі № 205/5860/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106849471):
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова С. О., про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задоволено;
визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру на АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 як особа, яка не брала участі у розгляді справи, однак оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та обов`язки, подала апеляційну скаргу. 

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108932945): 
апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Заніздра А. П., залишено без задоволення; 
рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113429278) закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року.

Постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року в справі № 205/2053/22 (провадження № 61-11099св23) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114757409): 
касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , в інтересах яких діє адвокат Заніздра А. П., задоволено;
рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення;
позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова С. О., Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною задоволено;
визнано недійсною відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 .

Позиція Верховного Суду

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду заслухав суддю-доповідача, перевірив наведені у касаційній скарзі доводи, за результатами чого робить висновок про прийняття аргументів, викладених у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Щодо наявності підстав відступу

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Норми закону полягають в наступному: жити чесно, не ображати інших, кожному віддавати по заслугах. Змусити жити за принципами навряд чи можливо. Але коли виникає судовий спір, то учасники цивільного обороту мають розуміти, що їх дії (бездіяльність) чи правочини можуть бути піддані оцінці крізь призму справедливості, розумності, добросовісності (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2024 року в справі № 357/13500/18 (провадження № 61-3809св24), постанову Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 466/3398/21 (провадження № 61-2058сво23)).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Об`єднана палата зауважує, що розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

На основі принципу розумності запропоновано такий підхід до тлумачення як «метод чесного читання», тобто визначення застосування нормативного тексту до наявних обставин на основі того, як розумний читач, який повністю володіє мовою, зрозумів би текст на час його прийняття (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2023 року в справі № 761/13085/14-ц (провадження № 61-6496св21)).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (пункт 1 частини 1 статті 424 ЦПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).

Після відкриття апеляційного провадженняза апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина третя статті 352 ЦПК України).

Після відкриття касаційного провадженняза касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина четверта статті 389 ЦПК України).

Учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами (частина перша статті 43 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, Об`єднана палата зауважує, що:
процесуальний закон з 15 грудня 2017 року змінився, і парламент допустив наділення правами учасника справи, особу яка не брала участі у справі, та подала апеляційну скаргу і за її апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження;
за загальним правилом процесуальний закон не визначає особу, яка не брала участі у справі, та подала апеляційну скаргу, учасником справи, а лише після відкриття апеляційного провадження наділяє таку особу правами, які має учасник справи. До таких прав, крім визначених частиною першою статті 43 ЦПК України, віднесено і право на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (пункт 1 частини першої статті 424 ЦПК України);
текст процесуального закону потрібно розуміти таким чином, що особа, яка не брала участі у справі, але за її апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження і апеляційна скарга розглянута по суті, користується процесуальними правами учасника справи, у тому числі і правом подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Тобто якщо процесуальний закон містить вказівку на те, що особа наділяється правами учасника справи, це означає, що особа може користуватися всіма визначеними законом процесуальними правами учасника. Звуження процесуальних прав, які ним передбачені, неприпустиме і суперечитиме принципу правової визначеності;
протилежний висновок призводить до обмеження прав особи та позбавлення можливості ефективно захищати свої інтереси на інших стадіях процесу, зокрема, при перегляді справи за нововиявленими обставинами. Особливо яскраво про це свідчать обставини справи, яка переглядається. Адже кредитор, який домігся у Верховному Суді визнання правочину недійсним як фраудаторного (вчиненого на шкоду кредитору), по суті не може звернути стягнення для задоволення своїх вимог, оскільки перешкодою виступає рішення суду першої інстанції в цій справі.

При передачі справи на розгляд Об`єднаної палати колегія суддів вважала необхідним відступити від висновків, сформульованих у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 2018/2-3638/11 (провадження 61-940св19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2020 року у справі № 617/1194/16-ц (провадження № 61-7142св19), про те, що особа, яка не брала участі у справі, але за її апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження і скарга розглянута по суті, не має права звертатись із заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, Об`єднана палата вважає за необхідне відступити від висновків, сформульованих у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 2018/2-3638/11 (провадження 61-940св19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2020 року у справі № 617/1194/16-ц (провадження № 61-7142св19), про те, що особа, яка не брала участі у справі, але за її апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження і скарга розглянута по суті, не має права звертатись із заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Щодо суті касаційної скарги

У справі, що переглядається: 
ОСОБА_3 звернувся із заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами;
ОСОБА_3 вказувала на те, що за результатами розгляду її апеляційної скарги рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року залишено без змін. Оскільки апеляційний суд відкрив провадження за її апеляційною скаргою та розглянув її, то вона користується правами учасника справи;
суди не врахували, що ОСОБА_3 оскаржувала рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року, як особа, яка не брала участі у справі. І це рішення залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року за її апеляційною скаргою;
поза увагою судів залишилося те, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 остання користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи, у тому числі й правом подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин суди зробили помилковий висновок про відмову у прийнятті заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції (частина четверта статті 406 ЦПК України).

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статі 411 ЦПК України).

Щодо клопотання про закриття касаційного провадження

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У пункті 23 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У подібній ситуації Об`єднана палата Касаційного цивільного суду вже звертала увагу, що парламент у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначив перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, ухвали суду першої інстанції щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 27 частини першої статті 353 ЦПК України). Якщо предметом виконання є судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України при касаційному оскарженні судових рішень у справі за скаргами на дії державного виконавця не підлягає застосуванню. Право на касаційне оскарження судових рішень у справі за скаргами на дії державного виконавця відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України існує без залежності від такої ознаки, як малозначність справи і розгляд її в порядку спрощеного позовного провадження. Посилання на випадки, передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не мають значення в цих ситуаціях, оскільки не потребують використання цих зазначених у ЦПК України спеціальних підстав для оскарження. Таке касаційне оскарження допускається на загальних підставах, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2025 року в справі № 176/1715/23 (провадження № 61-13883сво24)).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду зауважує, що парламент у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначив перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (пункт 23 частини першої статті 353 ЦПК України). Право на касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами існує без залежності від такої ознаки, як малозначність справи і розгляду їх в порядку спрощеного позовного провадження. Посилання на випадки, передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не мають значення в цих ситуаціях, оскільки не потребують використання цих зазначених у ЦПК України спеціальних підстав для оскарження. Таке касаційне оскарження допускається на загальних підставах, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Тому в задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , яке підписане представником ОСОБА_9 , належить відмовити.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, Об`єднана палата вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити; оскаржені судові рішення скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами.

Висновки про правильне застосування норм права

У постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).

На підставі викладеного, частини другої статті 416 ЦПК України, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду висловлює такі висновки про застосування норм права.

Процесуальний закон з 15 грудня 2017 року змінився, і парламент допустив наділення правами учасника справи, особу яка не брала участі у справі, та подала апеляційну скаргу і за її апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

За загальним правилом процесуальний закон не визначає особу, яка не брала участі у справі, та подала апеляційну скаргу, учасником справи, а лише після відкриття апеляційного провадження наділяє таку особу правами, які має учасник справи. До таких прав, крім визначених частиною першою статті 43 ЦПК України, віднесено і право на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (пункт 1 частини першої статті 424 ЦПК України).

Текст процесуального закону потрібно розуміти таким чином, що особа, яка не брала участі у справі, але за її апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження і апеляційна скарга розглянута по суті, користується процесуальними правами учасника справи, у тому числі і правом подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Тобто якщо процесуальний закон містить вказівку на те, що особа наділяється правами учасника справи, це означає, що особа може користуватися всіма визначеними законом процесуальними правами учасника. Звуження процесуальних прав, які ним передбачені, неприпустиме і суперечитиме принципу правової визначеності. Протилежний висновок призводить до обмеження прав особи та позбавлення можливості ефективно захищати свої інтереси на інших стадіях процесу, зокрема, при перегляді справи за нововиявленими обставинами. 

Керуючись статтями 389, 396, 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , яке підписане представником ОСОБА_9 , відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником Заніздрою Андрієм Петровичем , задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2024 року скасувати.

Передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами.

З моменту ухвалення постанови суду касаційної інстанції ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2024 року втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: А. І. Грушицький

А. Ю. Зайцев

Д. Д. Луспеник

Є. В. Синельников

І. М. Фаловська

М. Є. Червинська