Справа № 191/2341/25
Провадження № 2/191/1051/25 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
12 січня 2026 року м. Синельникове 
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Порошиної О.О.
за участю секретаря: Будакової Х.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми "АГРО" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06.12.2021р. між Приватним підприємством сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» та ОСОБА_1 було укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3326. За умовами Договору, позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти у розмірі 301 380,00 грн., які перераховуються позивачем відповідачу до 31.12.2021 року. Позичка є безпроцентною, проценти не нараховуються (пункт 1 Договору). На виконання умов Договору позивачем на розрахунковий рахунок відповідача були перераховані обумовлені кошти у розмірі 301 380,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5097 від 16.12.2021 р. Відповідач зобов`язується повернути позивачу позичку у розмірі 301 380,00 грн. до 31.12.2024 р. У порушенням умов Договору відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення позичених коштів. Таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 301 380,00 грн.
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» (код ЄДРПОУ: 30877035) грошові кошти у розмірі 301 380,00 грн. Судові витрати покласти на відповідача.
До початку проведення судового засідання представник позивача, адвокат Бондаренко Я.О. надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом оголошення на сайті Судової влади, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву, суду не надавав.
Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 280, 282 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 06.12.2021 р. між Приватним підприємством сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» та ОСОБА_1 було укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М., реєстровий №3326, за умовами якого Приватне підприємство сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» передалр, а ОСОБА_1 прийняв грошові кошти у розмірі 301 380,00 грн., які перераховуються позивачем відповідачу до 31.12.2021 року.
Відповідно до п.2 Договору позики, позичпальник зобов`язується повернути позикодавцю зазначений у п.1 цього Договору борг до 31.12.2024 року включно.
Згідно Платіжної інструкції №5097 від 16.12.2021 року вбачається, що ПП СВФ «АГРО» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 301 380,00 грн., призначення платежу зазначено договір позики №3326 від 06.12.2021 р. 
При цьому, у визначену у договорі дату сума позики відповідачем повернута не була.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно правових висновків Верховного Суду України, висловлених в постановах від 18 вересня 2013 р. по справі № 6-63цс13, від 11 листопада 2015р. по справі № 6-1967цс15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Даних, які б свідчили про повернення відповідачем суми заборгованості позивачу судом не встановлено, в силу положень ч. 3 ст. 545 ЦК України.
Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики від 06.12.2021 року у розмірі 301380,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4519,62 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 525, 526, 545, 610, 612, 625, 1046, 1048, 1050, Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми "АГРО" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» (код ЄДРПОУ: 30877035) грошові кошти за договором позики №3326 від 06.12.2021 р. у розмірі 301380,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4519,62 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	  	О.  О.  Порошина