ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2026 року   Справа № 902/650/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Маціщук А.В. 

секретар судового засідання Новак С.Я. 
за участю представників сторін:
позивача: Виростко А.В.
відповідача: Решодько І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Вінницької області від 02.10.25р. у справі №902/650/25, ухвалене суддею Яремчук Ю.О., повне рішення складено 13.10.25р.
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АП Марін" 
про стягнення 10 162 872,24 грн 

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АП Марін" про стягнення 10 162 872,24 грн.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.10.2025р. - в позові Акціонерному товариству "Українська залізниця" відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 02.10.2025 у справі №902/650/25 та скасувати судове рішення Господарського суду Вінницької області від 02.10.2025 у справі №902/650/25 повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АП Марін” на користь Акціонерного товариства “Українська залізниця” кошти у розмірі 10 162 872 грн. 24 коп. та сплачений судовий збір.
Оскільки апеляційна скарга надійшла без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції витребував їх у Господарського суду Вінницької області.
18.11.2025 р. матеріали справи №902/650/25 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.
Скаржник в прохальній частині апеляційної скарги просить поновити строк на апеляційне оскарження.
В ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 р., колегія суддів розглянула клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 02.10.2025р. у справі №902/650/25, та вказала на те, що повний текст рішення господарського суду Вінницької області від 02.10.25р. у справі №902/650/25 складено 13.10.2025р., відтак, останнім днем строку на оскарження є 02.11.2025, оскільки він припадає на вихідний день, то останнім днем на оскарження є 03.11.2025, в свою чергу представник Акціонерного товариства “Українська залізниця” сформував апеляційну скаргу в системі "Електронний суд" 03.11.2025 р., що вбачається зі поданої апеляційної скарги. Таким чином, скаржником не пропущено строк на подання апеляційної скарги. У вказаній ухвалі колегія суддів відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Вінницької області від 02.10.25р. у справі №902/650/25, розгляд апеляційної скарги призначено на 11.12.2025 р. о 10:30 год.
26.11.2025р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2025 р. заяву представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" - адвоката Виростка Альбіна Вікторовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/650/25 - задоволено.
08.12.2025 р. через систему «Електронний суд» представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АП Марін" подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "22" січня 2026 р. о 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2(ВКЗ).
21.01.2026 р. до суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АП Марін" надійшли додаткові пояснення у справі, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
22.01.2026 р. представник Акціонерного товариства "Українська залізниця" до суду апеляційної інстанції подав додаткові пояснення у справі.
У судовому засіданні 22.01.2026 р. представник Акціонерного товариства "Українська залізниця" підтримав доводи апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті апеляційної скарги. Вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області винесено з порушенням чинного законодавства тому просить рішення скасувати, та задоволити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АП Марін" у судовому засіданні 22.01.2026 р. заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті апеляційної скарги. Вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області винесено з дотриманням чинного законодавства тому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Суд першої інстанції в рішенні вказав, що в даному випадку між сторонами склались спеціальні правовідносини з перевезення вантажів, а саме: перевезення маршрутним потягом, який відповідає установленій довжині та прямує на одну станцію призначення. Правовідносини з накопичення маршрутного поїзда з вантажем мають невід`ємну складову - перебування/накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування протягом часу накопичення до приймання останнього вагона перевізником (п. п. 6, 7 додатку №1-4 до договору), що водночас є предметом окремої послуги (додаток №1-4 до договору), а отже вагони не могли бути відправлені не тому що немає документів, а тому що не сформовано 50 вагонів (маршрут). Таким чином, відсутня протиправна поведінка або вина когось із сторін, оскільки затримка вагонів під час їх накопичення для формування маршрутного поїзда не може вважатись одностороннім порушенням зобов`язань зі сторони відповідача.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення іншого учасника справи.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Українська залізниця" зазначає, що позивач не погоджується з висновками суду, вважає рішення суду необґрунтованим з наступних підстав, що наводяться нижче.
Зокрема наголошує на тому, що суд першої інстанції помилково послався на правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 01.02.2024 у справі № 915/305/22 та від 09.04.2024 у справі №915/5/23, вважає ці висновки нерелевантними щодо спірних правовідносин, оскільки прийняті за інших обставин у справі, іншого змісту правовідносин та регулюються іншими нормативно-правовими актами.
Апелянт стверджує, що при фактичному формуванні маршрутного поїзда замовником проводилось неодночасне пред`явлення до перевезення відправником вантажу, що входив до складу маршруту, що зумовило неправильний розрахунок перевізної плати.
Також апелянт вказує на те, що судом не було встановлено наявності факту звернення замовника до перевізника щодо бажаних станцій накопичення та максимальної кількості вагонів, що може бути накопичено на кожній з них; наявності будь-яких заявок замовника щодо станції накопичення; граничної кількості вагонів для накопичення; розподілу для накопичення вагонів за їх видами, різновидом вантажу, станції призначення; періоду дії такої заявки. 
Звертає увагу суду, що відправка маршрутним поїздом має ряд характерних ознак, що визначають сутність та призначення цієї послуги, зокрема важливим є одночасне пред`явлення до перевезення вантажовідправником сформованого накопичення вагонів.
Відповідач в порушення процедури накопичення вагонів подавав вагони з під`їзної колії групами, що підтверджується Актами за формою ГУ-45.
Судом не було досліджено порядок (процедуру) формування маршрутного поїзда, тому висновки суду про проведення процедури накопичення та належне формування маршрутного поїзда замовником є неповними та необґрунтованими.
Апелянт не погоджується щодо висновку суду про те, що роз`яснення Департаменту комерційної роботи від 16.09.2020 щодо умов застосування норм для маршрутного поїзда (НР ЦМ-13/5588) має інформаційний характер та не являється розпорядчим документом. 
Вважає, що така позиція суду є помилковою та, крім іншого, суперечить іншим висновкам суду. Зокрема судом зазначається, що “враховуючи фактичні обставини справи та умови договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом між сторонами склались спеціальні правовідносини з перевезення вантажів, а саме: перевезення маршрутним потягом, який відповідає установленій довжині та прямує на одну станцію призначення”.
Таким чином суд констатує, що маршрутний потяг відповідає установленій довжині. При цьому, розпорядчі документи Перевізника, які є обов`язковими для учасників залізничного перевезення та встановлюють мінімальну довжину маршрутного поїзду, не приймаються судом до уваги.
Апелянт на спростування висновків суду посилається на положення частини 6 статті 4 Закону «Про залізничний транспорт», п.2.1.14. Договору , п. 2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту №644 від 21.11.2000, п.п 2,4,5,6,7 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту №334 від 28.05.2002 в частині визначення поняття маршрутного поїзда та повноважень перевізника визначати масу та/або довжину маршруту, а також обов`язку вантажовідправника здати до перевезення сформований ним поїзд встановленої маси та довжини.
У додаткових поясненнях апелянт зазначає, що на підставі відмітки «Маршрутний поїзд №___», неправомірно зазначеної вантажовідправником у накладних, перелік яких наведено у додатках до позову, розрахунок перевізної плати автоматично відбувся із застосуванням норми Vcp-353 км/доба при визначенні плати за використання вагонів та плати за користування вагонами з застосуванням коефіцієнта км-0,75 , що не відповідає умовам Договору та Порядку направлення вагонопотоків і організації їх у вантажні поїзди. 

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "АП Марін" у відзиві стверджує, що ТОВ «АП Марін» правомірно оформляло вантаж маршрутними відправками із відміткою у залізничних накладних №111 "Маршрутний поїзд_____". Жодних заперечень щодо перевезення вантажу маршрутними поїздами від позивача не надходило. Таким чином АТ "Укрзалізниця" погодило зазначений порядок перевезення уклавши відповідний договори, якими є залізничні накладні. Тобто Сторонами укладено договори на перевезення вантажу у формі залізничних накладних, яким передбачено відправку вантажів маршрутними поїздами з кількістю вагонів, які визначені у відповідних залізничних накладних. Такі умови перевезень є погодженими обома сторонами. Тому твердження позивача, що відповідачем неправомірно проставлена відмітка “Маршрутний поїзд» є необґрунтованим оскільки такий порядок перевезення вантажів був погоджений самим позивачем .
Зазначає, що, на його думку, Договором та законодавством не встановлено мінімальної кількості вагонів для маршрутного поїзда.
Вважає, що посилання позивача на лист служби роботи станції регіонального відділення філії «Південно-західна залізниця» від 17.04.2025 №ПЗЗ Д-01-03/76н є помилковим, оскільки цей лист є внутрішнім документом АТ «Укрзалізниця» і докази направлення такого листа відповідача або його оприлюднення для ознайомлення вантажовідправників відсутні. 
У додаткових поясненнях відповідач наголошує, що «Вказівка від 16.09.2020 №ЦМ-13/5588», на яку посилається позивач, не є документом, який встановлює мінімальну кількість вагонів для маршрутного поїзда, оскільки не грунтується на нормах чинного законодавства і є лише роз`ясненням для певного кола осіб, до якого ТОВ « АП Марін» не входить.
Суд першої інстанції правильно встановив, що сама по собі процедура накопичення вагонів передбачає затримку окремих вагонів на певний час з метою формування маршрутного поїзда, на що залізниця надала свою згоду шляхом укладання з відповідачем договору.
Також відповідач наголошує на тому, що позивачем у цій справі пропущений строк позовної давності для звернення до суду.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
19.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю “АП Марін” шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису направило Акціонерному товариству “Українська залізниця” заяву №39882242/2020-0001 про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
19.06.2020 позивач направив відповідачу повідомлення № 40-39882242/2020-0001, яким засвідчив прийняття від відповідача заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, повідомив про присвоєння позивачу кодів відправника/ одержувача 0622 та платника 8373060 з відкриттям особового рахунку 8373060.
Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1. договору).
Згідно з п.1.4. договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.
Відповідно до п.1.7. договору, вказаний договір укладається шляхом надання Перевізником пропозиції укласти Договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти Договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами Договору.
Обов`язки замовника за цим договором, зокрема: надання або організація надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів; сплата послуги перевізника та інших платежів, належних перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовування перевізнику витрат, пов`язаних із затримкою вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України; оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.1., 2.1.4, 2.1.5. договору)
Залізниця зобов`язана приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів (п. 2.3.2. договору).
Розрахунки за договором здійснюються через філію “Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень” AT “Укрзалізниця” (п. 4.1 договору).
Згідно з пунктом 3.2. договору замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), які складаються з:
плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;
компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 1-2 до договору. Якщо тарифна відстань за перевезення власних вагонів Перевізника в порожньому стані перевищуватиме 2190 км, то плата визначається з використанням формул, наведених у пункті 2 розділу IV Збірника тарифів, за фактичну відстань та коефіцієнту, що коригує вартість за операцію руху залежно від відстані перевезення, який має значення у тарифному поясі “від 2091 км до 2190 км”. Під час визначення тарифної відстані за перевезення порожніх власних вагонів перевізника неповні кілометри округлюються до повних за загальними правилами математичного округлення. У випадку оформлення відправки вантажу на експорт сплачуються додаткові збори, передбачені пунктами 5, 7 розділу III Збірника тарифів, окремо для завантаженого та порожнього вагонів; плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах).
Відповідно до п.3.4.1. Розмір плати за користування власними вагонами Перевізника встановлюється відповідно п. 3.4.2. Договору. 
Згідно п.3.4.2. Плата за користування власними вагонами Перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою: Пвик = (Спл / 24) Ч tгод Ч kм, де: Пвик. – плата за користування власними вагонами Перевізника для відповідного типу вагонів; Спл – ставка плати за використання власних вагонів Перевізника для відповідного типу власних вагонів Перевізника, грн / вагон за добу визначена в Додатку 1-2 до Договору; 24 – кількість годин у добі; tгод – кількість годин користування вагоном Перевізника для відповідного типу вагонів. kм – коригуючий коефіцієнт, що застосовуються до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда або контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюються Перевізником та зазначається в Додатку 1-2 Договору.
Відповідно до п.3.4.3. Моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами Перевізника, визначеної в п.3.4. Договору, є момент передачі Замовнику власних вагонів Перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами. Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами Перевізника у випадках вказаних в п.3.4. Договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами Перевізника в частині, що не визначена Договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Загальний час, за який нараховується та сплачується Замовником плата за користування власними вагонами Перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні Замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них. 
Пунктом 3.4.4. передбачено, що плата за користування власними вагонами Перевізника нараховується та сплачується Замовником у випадку їх затримки під час перевезення з причин, що не залежать від Перевізника. В таких випадках кількість годин затримки обліковується окремо по кожній станції затримки на підставі актів загальної форми ГУ-23.
Відповідно до пункту 4.9. укладеного договору, у разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки, передбачені законодавством України і договором.
Згідно п.9.4. договору, зміни (доповнення) до Договору Перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції Договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням КЕП. Зміни до Договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до Договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення. Зміни до Договору поширюються на всіх осіб, що приєдналися до Договору. В окремих випадках, за заявою Замовника допускається вступ в дію змін до Договору раніше, ніж визначено вище.
Пунктом 9.5. договору передбачено, що останній укладається в електронній формі. У виняткових випадках, обумовлених правовим статусом замовника допускається укладення договору в паперовій формі.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем було оголошено про проведення електронних аукціонів (торгів) на умовах англійського аукціону:
“Продаж послуг з використання вагонів власності АТ “Укрзалізниця” (1 вагон за 1 добу) 50 вагонів у складі одного маршрутного поїзда або маршрутна відправка 50 вагонів з однієї маршрутної станції навантаження (зерновози). Навантаження та оформлення документів на перевезення вантажу 15.09.2022 згідно з графіком оголошень, що знаходиться за посиланням https://uz-cargo.com/auction- archive.html#archive Кількість вагонів - 50; Рухомий склад - хопери-зерновози - 95; Полігон навантаження - УЗ; Дата подачі вагону початкова - 15.09.2022 00:00; Дата подачі вагону кінцева – 15.09.2022 23:59; Дата проставлення електронної заявки початкова – 26.08.2022 00:00; Дата проставлення електронної заявки кінцева – 12.09 .2022 20:00”;
“Продаж послуг з використання вагонів власності АТ “Укрзалізниця” (1 вагон за 1 добу) 50 вагонів у складі одного маршрутного поїзда або маршрутна відправка 50 вагонів з однієї маршрутної станції навантаження (зерновози). Навантаження та оформлення документів на перевезення вантажу 11.09.2022 згідно з графіком оголошень, що знаходиться за посиланням https://uz-cargo.com/auction- archive.html#archive Кількість вагонів - 50; Рухомий склад - хопери-зерновози - 95; Полігон навантаження - УЗ; Дата подачі вагону початкова - 11.09.2022 00:00; Дата подачі вагону кінцева - 11.09.2022 23:59; Дата проставлення електронної заявки початкова - 26.08.2022 00:00; Дата проставлення електронної заявки кінцева – 08.09. 2022 20:00”;
“Продаж послуг з використання вагонів власності АТ “Укрзалізниця” (1 вагон за 1 добу) 50 вагонів у складі одного маршрутного поїзда або маршрутна відправка 50 вагонів з однієї маршрутної станції навантаження (зерновози). Навантаження та оформлення документів на перевезення вантажу 17.09.2022 згідно з графіком оголошень, що знаходиться за посиланням https://uz-cargo.com/auction- archive.html#archive Кількість вагонів - 50; Рухомий склад - хопери-зерновози - 95; Полігон навантаження - УЗ; Дата подачі вагону початкова - 17-09.2022 00:00; Дата подачі вагону кінцева – 17.09.2022 23:59; Дата проставлення електронної заявки початкова – 26.08.2022 00:00; Дата проставлення електронної заявки кінцева - 14.09 .2022 20:00”;
“Продаж послуг з використання вагонів власності АТ “Укрзалізниця” (1 вагон за 1 добу). Рухомий склад -зерновози. Навантаження та оформлення документів на перевезення вантажу 24.09.2022 згідно з графіком оголошень, що знаходиться за посиланням https://uz-cargo.com/auction-archive.html#archive. Полігон вивантаження - УЗ. Кількість вагонів - 10; Рухомий склад - хопери-зерновози - 95; Полігон навантаження - УЗ; Дата подачі вагону початкова – 24.09.2022 00:00; Дата подачі вагону кінцева – 24.09.2022 23:59; Дата проставлення електронної заявки початкова – 02.09.2022 00:00; Дата проставлення електронної заявки кінцева - 21.09.2022 20:00”;
“Продаж послуг з використання вагонів власності АТ “Укрзалізниця” (1 вагон за 1 добу). Рухомий склад -зерновози. Навантаження та оформлення документів на перевезення вантажу 24.09.2022 згідно з графіком оголошень, що знаходиться за посиланням https://uz-cargo.com/auction-archive.html#archive. Полігон вивантаження - УЗ. Кількість вагонів - 20; Рухомий склад - хопери-зерновози - 95; Полігон навантаження - УЗ; Дата подачі вагону початкова - 24.09.2022 00:00; Дата подачі вагону кінцева - 24.09.2022 23:59; Дата проставлення електронної заявки початкова - 02.09.2022 00:00; Дата проставлення електронної заявки кінцева - 21.09.2022 20:00”.
Відповідач, на підставі зазначених оголошень про продаж послуг з використання вагонів (англійський аукціон) прийняв участь у даних аукціонах, за результатами чого став переможцем з ціною реалізації:
лот № RCE001-UA-20220822-91380 ставка 5 501 грн 00 коп. без ПДВ, що є ставкою плати за використання власних вагонів перевізника (Спл).
лот № RCE001-UA-20220822-68066 ставка 5 600 грн 00 коп. без ПДВ, що є ставкою плати за використання власних вагонів перевізника (Спл).
лот № RCE001-UA-20220822-23287 ставка 4 000 грн 02 коп. без ПДВ, що є ставкою плати за використання власних вагонів перевізника (Спл).
лот № RCE001-UA-20220829-18692 ставка 7 043 грн 00 коп. без ПДВ, що є ставкою плати за використання власних вагонів перевізника (Спл).
лот № RCE001-UA-20220829-44786 ставка 6 800 грн 01 коп. без ПДВ, що є ставкою плати за використання власних вагонів перевізника (Спл).
В подальшому, перевізником було проведено перевірку по залізничній станції "Дубов`язівка" дотримання умов Договору при розрахунку провізної плати за використання вагонів Перевізника та користування вагонами при оформленні маршрутних поїздів №№ 091001 10.09.2022, 091503, 091603 16.09.2022, 091804, 091904 19.09.2022, 092305, 092405 23.09.2022, вантажовідправник ТОВ “АП МАРІН”.
Позивачем зазначалося, що відповідно до роз`яснень Департаменту комерційної роботи від 16.09.2020 щодо умов застосування норм для маршрутного поїзда (НР ЦМ-13/5588) мінімальна довжина маршруту встановлена у кількості 44 вагонів.
Відповідно до п. 1.3 Розділу 1 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №8373060 від 19.06.2020 укладеного між АТ “Укрзалізниця” та ТОВ “АП МАРІН” “Маршрутний поїзд - вантажний поїзд, має одночасно пред`явлений до перевезення Замовником, який відповідає установленій Перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/ вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами”.
Натомість, за доводами позивача Вантажовідправник ТОВ “АП МАРІН” зазначені маршрутні поїзди оформлялись груповими відправками, а не одночасним пред`явленням до перевезення, а саме, кількість вагонів в яких не перевищувала 10 одиниць з порушенням встановленої норми мінімальної довжини маршруту та на різний час, чим не виконано умови п.1.3 Договору про надання послуг та визначених умов проведених аукціонів в частині кількості ваганів маршрутного поїзда та одночасного приймання перевізних документів після закінчення навантаження останньої групи вагонів при навантаженні маршрутного поїзда, а саме, щодо необхідності одночасного пред`явлення замовником вантажу до перевезення не були дотримані умови, а саме:
1) за лотом № RCE001-UA-20220822-91380 вантажовідправником 09.09.2022 передано 10 вагонів, оформлених накладною 32923609 та 10.09.2022 передано групами по 10 вагонів оформлених перевізними документами №№ 32924995, 32926925, 32926297, 32928582 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд № 091001”; 
2) за лотом № RCE001-UA-20220822-68066 вантажовідправником 15.09.2022 передано групами по 9 та 10 вагонів оформлених перевізними документами №№ 32963852, 32964363, 32966731, 32969941 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд № 091503” та 16.09.2022 групами по 5, 7 вагонів оформлених перевізними документами №№ 32972028, 32972390 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд №091603”;
3) за лотом № RCE001-UA-20220822-23287 вантажовідправником 18.09.2022 передано групами по 2, 8 та 10 вагонів оформлених перевізними документами №№ 32988560, 32990012, 32988578, 32991820, 32990004 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд № 091804” та 19.09.2022 групами по 5 вагонів оформлених перевізними документами №№32994824, 32994832 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд №091904”.
За доводами позивача, так як поїзди не відповідають визначеній нормі “маршрутного поїзда”, застосування норми Vср-353 км/доба при розрахунку складової провізної плати (плати за використання вагонів Перевізника) застосовано безпідставно. 
Окрім того, у зв`язку із затримкою вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта. Вагони не забрані власним локомотивом Перевізником складено: акт ф. ГУ-23 № 201 від 17.09.2022 о 11:00 на початок затримки вагонів (віднесення на відповідальність вантажовласника)/закрито актом ф. ГУ-23 № 202 від 17.09.2022 о 13:30, актом ф. ГУ-23 № 205 від 17.09.2022 о 15:50; акт ф. ГУ-23 № 204 від 17.09.2022 о 11:00 на початок затримки вагонів (віднесення на відповідальність вантажовласника) закрито актом ф. ГУ-23 № 206 від 17.09.2022 о 15:50.
На переконання позивача, вище вказані відправлення не є маршрутним поїздом, відтак, позивачем було проведено перерахунок суми плати за користування вагонами без урахування коригуючого коефіцієнта, сума недобору плати за користування вагонами склала 8 469 060,20 грн без ПДВ (10 162 872,24 грн з ПДВ).
В подальшому, Виробничий підрозділ служба роботи станцій АТ «Укразалізниця» направив на адресу ТОВ “АП МАРІН” претензію від 12.12.2024 за №ДПЗЗ-03/6562, стосовно сплати в добровільному порядку 10 162 872,24 грн. з ПДВ. Однак, відповідач не погодився з відповідними вимогами перевізника.
Відтак, вище вказані обставини стали підставою звернення до Господарського суду Вінницької області з позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АП Марін" про стягнення 10 162 872,24 грн.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.10.2025р. - в позові Акціонерному товариству "Українська залізниця" відмовлено.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За приписами частин 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтею 908 Цивільного кодексу України визначено, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.
Згідно частини 1, 2 Закону «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.
Нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Згідно частини 1,2 Закону «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень.
Умови та порядок організації перевезень, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. №457 затверджено Статут залізниць України, з подальшими змінами, пункт 5 якого встановлює, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.
Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України. 

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Як встановлено судом, спірні правовідносини виникли між позивачем та відповідачем на підставі договору про надання послуг організації перевезення вантажів залізничним транспортом, який є публічним.
Предметом даного договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах залізниці (перевізника), вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.
Щодо підстав та обставин виявлення перевізником неправильного нарахування платежів колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України визначено, що саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Відповідно до пункту 4.9. укладеного договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки, передбачені законодавством України і договором.
Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що договором не встановлено строк, протягом якого такий перерахунок може здійснюватися.
Як вбачається з обставин справи, перевізником проведено перевірку по залізничній станції Дубов`язівка дотримання умов Договорів при розрахунку провізної плати за використання вагонів Перевізника та користування вагонами при оформленні маршрутних поїздів №№ 091001 10.09.2022, 091503, 091603 16.09.2022, 091804, 091904 19.09.2022, 092305, 092405 23.09.2022, вантажовідправник ТОВ “АП МАРІН”.
Перевіркою встановлено, що згідно із п.1.3 Розділу 1 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8373060 від 19.06.2020 укладеного між АТ “Укрзалізниця” та ТОВ “АП МАРІН” “Маршрутний поїзд - вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення Замовником, який відповідає установленій Перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/ вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами”
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 4 Закону України “Про залізничний транспорт” управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях здійснюється централізовано і належить до виключної компетенції Акціонерного товариства “Українська залізниця”.
Згідно п.2.1.14. Договору, Замовник зобов`язаний самостійно та регулярно ознайомлюватись з змінами до Договору, направленими Перевізником документами та повідомленнями, іншою інформацією щодо надання послуг, розміщеними в інформаційних системах Перевізника.
Відповідно роз`яснень Департаменту комерційної роботи АТ «Укрзалізниця» від 16.09.2020 № ЦМ-13/5588 мінімальна довжина маршруту встановлена у кількості 44 вагонів.
Для визначення, що перевезення відбувається у складі маршрутного поїзда слугує наявна в перевізному документі відмітка “№111 Маршрутний поїзд №___”, присвоєння якої виконується клієнтом в АС Клієнт УЗ. Розрахунок платежів виконується на підставі відмітки №111 “Маршрутний поїзд №___”, із застосуванням норми 320 км/ доба (Vср – 353 згідно таблиці 3 Додатку 1-2 до Договору в редакції з 12.09.2022) для маршрутного поїзда.
При передачі вантажовідправником ТОВ “АП МАРІН” Перевізнику навантажених груп вагонів, в перевізних документах в графі 7 проставлена відмітка “Маршрутний поїзд”. Проте, відповідач не пред`явив маршрутний поїзд до перевезення одночасно, поза як передані навантажені вагони мали увійти до складу маршрутного поїзда у мінімальній кількості 44 вагонів.
Таким чином, колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що при передачі вантажовідправником ТОВ «АП МАРІН» перевізнику навантажених груп вагонів, в перевізних документах в графі 7 проставлена відмітка «Маршрутний поїзд». Відповідно, передані навантажені вагони мали увійти до складу маршрутного поїзда.
Однак, у графі 29 відповідних накладних відправником поставлено відмітку «тип відправки групова/маршрутна». При цьому, відповідно до п. 2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, перевезення вантажів здійснюються вагонними, дрібними, контейнерними, груповими або маршрутними відправками.
Водночас, у Правилах приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 роз`яснено, що групова відправка – це вантаж, оформлений однією накладною, для перевезення якого надається не менше двох вагонів (групова вагонна відправка) або контейнерів (групова контейнерна відправка), але менше кількості вагонів, встановленої для маршрутної відправки;
маршрутна відправка - вантаж, оформлений однією накладною, в кількості вагонів, встановленій перевізником для маршрутного поїзда; 
маршрутний поїзд - поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення, який відповідає встановленій перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/вихідну станцію. Вантаж, що перевозиться у складі маршрутного поїзда, може бути оформлений як однією, так і декількома накладними.
Згідно з п.1 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №565/6853), перевезення вантажів маршрутами відправника здійснюється згідно з планами перевезень, якими передбачається максимальна концентрація вантажопотоків з метою раціонального використання технічних засобів відправників, одержувачів та залізниць.
Відповідно до пунктів 2, 4 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника маршрутом відправника уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до правил технічної експлуатації залізниць України та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях. 
При цьому, як вже зазначалося, мінімальна довжина маршрутів встановлена Перевізником у розмірі 44 вагони.
Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника маса та довжина маршрутів установлюються в залежності від їх призначення відповідно до плану формування поїздів. Залізниця повідомляє відправників про встановлені норми маси та довжини маршрутів. Відправник узгоджує з одержувачем можливість приймання ним маршрутів у встановленій кількості вагонів. У виняткових випадках допускається відхилення від установлених норм у бік зменшення довжини маршруту не більше ніж на один вагон. У разі наявності на напрямку перевезення маршрутів пунктів (станцій) зміни вагових норм поїздів у бік зменшення маршрути формуються з ядра (вагонів далекого призначення) та причіпної групи вагонів, яка перевозиться у складі маршруту до станції зміни маси поїзда. Умови організації перевезень вантажів маршрутами, порядок подачі вагонів для завантаження і вивантаження маршрутів, їх формування до встановлених норм маси та довжини, повернення після завантаження (вивантаження) установлюються у договорах про експлуатацію під`їзних колій та договорах про подачу і забирання вагонів. Відправник і станція навантаження маршруту в перевізних документах на вагони, що перевозяться у складі маршруту або ядра маршруту, проставляють відмітки, передбачені Правилами оформлення перевізних документів. 
Отже, для визначення відправки як маршрутної, вантажовідправник, попередньо узгодивши з одержувачем можливість приймання ним маршрутів у встановленій кількості вагонів, повинен здати до перевезення сформований ним поїзд встановленої маси та довжини, про що буде зроблена відповідна відмітка в залізничній накладній з переліком вагонів, які увійшли до складу поїзда, завантажених призначенням на одну станцію або на різні станції призначення, розташовані на одному напрямку перевезення.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, вантажовідправником ТОВ «АП МАРІН» зазначені маршрутні поїзди оформлялись груповими відправками, кількість вагонів в яких не перевищувала 10 одиниць з порушенням встановленої норми мінімальної довжини маршруту та на різний час, чим не виконано умови п.1.3 Договору про надання послуг, в частині одночасного приймання перевізних документів після закінчення навантаження останньої групи вагонів при навантаженні маршрутного поїзда. 
Тобто, при фактичному формуванні маршрутного поїзда проводилось неодночасне пред`явлення до перевезення відправником вантажу, що входив до складу маршруту. 
А саме, щодо необхідності одночасного пред`явлення замовником вантажу до перевезення не були дотримані умови: 
1) за лотом № RCE001-UA-20220822-91380 Вантажовідправником 09.09.2022 передано 10 вагонів, оформлених накладною 32923609 та 10.09.2022 передано групами по 10 вагонів оформлених перевізними документами №№ 32924995, 32926925, 32926297, 32928582 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд № 091001”; 
2) за лотом № RCE001-UA-20220822-68066 Вантажовідправником 15.09.2022 передано групами по 9 та 10 вагонів оформлених перевізними документами №№ 32963852, 32964363, 32966731, 32969941 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд № 091503” та 16.09.2022 групами по 5, 7 вагонів оформлених перевізними документами №№ 32972028, 32972390 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд № 091603”; 
3) за лотом № RCE001-UA-20220822-23287 Вантажовідправником 18.09.2022 передано групами по 2, 8 та 10 вагонів оформлених перевізними документами №№ 32988560, 32990012, 32988578, 32991820, 32990004 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд № 091804” та 19.09.2022 групами по 5 вагонів оформлених перевізними документами №№32994824, 32994832 із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд №091904”.
Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок плати за використання вагонами Перевізника здійснювався на умовах електронних торгів за лотами RCE001-UA-20220822-91380 ставка – 5501,00 грн., RCE001-UA-20220822-68066 ставка 5600,00 грн., RCE001-UA-20220822-23287 ставка – 4000,02 грн. Недобір провізної плати склав 7 350 903,00 грн. без ПДВ. 
Ставка плати за користування вагонами згідно таблиці 1 Додатку 1-2 до Договору в редакції від 01.09.2022 та 12.09.2022 складала 2417,00 грн. Недобір плати за користування склав 86 006,00 грн. без ПДВ.
Окрім того, у зв`язку із “затримкою вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта. Вагони не забрані власним локомотивом” Перевізником складено: акт ф. ГУ-23 № 201 від 17.09.2022 о 11:00 на початок затримки вагонів (віднесення на відповідальність вантажовласника)/закрито актом ф. ГУ-23 № 202 від 17.09.2022 о 13:30, актом ф. ГУ-23 № 205 від 17.09.2022 о 15:50 (копії актів ф.ГУ-23 та копії пам`яток про подавання/забирання вагонів додаються); 
акт ф. ГУ-23 № 204 від 17.09.2022 о 11:00 на початок затримки вагонів (віднесення на відповідальність вантажовласника) / закрито актом ф. ГУ-23 № 206 від 17.09.2022 о 15:50, (копії актів ф. ГУ-23 та копії пам`яток про подавання/забирання вагонів додаються).
Недобір плати за користування вагонами за ставкою плати за користування вагонами, згідно із розрахунком таблиці 1 Додатку 1-2 до Договору в редакції від 01.09.2022 та 12.09.2022, за змістом відомостей плати за користування форми ГУ-46: №10090049, №16090050, №18090052, №19090053 склав 86 006,00 грн. без ПДВ (копії відомостей додаються). 
4) за лотами №RCE001-UA-20220829-18692, №RCE001-UA-20220829-44786 Вантажовідправником 23.09.2022 передано 22 вагони, оформлених перевізними документами №№ 33033440, 33033473, 33034455, 33034471, 33039934 групами 5, 5, 3, 2 та 7 вагонів із зазначенням в графі 7 “Маршрутний поїзд №092305” та 24.09.2022 передано 8 вагонів, оформлених перевізними документами №№33041922, 33045550 групами по 6 та 2 вагона із зазначенням відмітки “Маршрутний поїзд №092405” (копії накладних додаються). Маршрутні поїзди №№ 093305, 0923405 24.09.2022 надавалися у складі 30 вагонів, чим недоотримана норма складу маршрутного поїзда.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується із доводами позивача, що при здійсненні перевезень, перелік яких наводить позивач, поїзди не відповідають визначеній нормі “маршрутного поїзда”, застосування норми Vср – 353 км/доба при розрахунку складової провізної плати (плати за використання вагонів Перевізника) здійснено безпідставно.
Розрахунок плати за використання вагонів Перевізника здійснювався на умовах електронних торгів за лотами RCE001-UA-20220829-18692 ставка – 7043,00 грн. та RCE001-UA-20220829-44786 ставка – 6800,01 грн. Недобір провізної плати склав 1 032 151,20 грн. без ПДВ.
На підставі відмітки “111”, неправомірно зазначеної відправником в перевізних документах, розрахунок провізної плати автоматично відбувся із застосуванням норми Vср – 353 км/доба при визначенні плати за використання вагонів та плати за користування вагонами з застосуванням коефіцієнта kм-0,75, тобто як перевезення вантажів у складі маршрутного поїзда, що фактично не відповідає умовам Договору про надання послуг на перевезення.
Відтак, перевіривши правильність нарахування плати за користування вагонами, колегія суддів вважає їх арифметично вірними та такими що здійсненні відповідно до умов укладеного між сторонами договору. 
З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами позивача, що в даному випадку виник загальний недобір на загальну суму 8 469 060,20 грн. без ПДВ (10 162 872,24 грн. з ПДВ). 
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що обов`язок зі сплати провізної плати та інших платежів є обов`язком вантажовідправника, зміст якого, за умовами Договору, включає плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів. Визначення цієї плати здійснюється у порядку, передбаченому п. 3.2.1 Договору.
Порушення порядку визначення цього платежу (незалежно від причин) є порушенням Договору, що слідує з п.4.9 Договору, за яким у разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів здійснюється їх перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника як оплата за майбутні перевезення, або ж додатково з сум внесеної попередньої оплатим списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів.
Відтак, колегія суддів наголошує на тому, що оскільки розмір провізної плати та інших платежів у залізничних накладних повинен визначатись на підставі механізмів, встановлених Договором, неправильне їх нарахування надає перевізнику право перерахунку відповідно до Договору, і такий перерахунок не є зміною ціни договору після його виконання.
Відповідно до п.3.2 Договору замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника, які складаються, у тому числі, з плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах).
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанцій вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами виникнення у відповідача перед позивачем зобов`язань з оплати коштів у розмірі 10 162 872 грн. 24 коп. за використання вагонів та плати за користування вагонами позивача.

Щодо посилання суду першої інстанції на правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 01.02.2024 у справі №915/305/22 та від 09.04.2024 у справі №915/5/23, колегія суддів зазначає наступне.
У вказаних постановах Верховний Суд дійшов висновку про незаконність нарахування збору за зберігання вантажу (п.9.Правила зберігання вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, розділ 3 Збірника тарифів на перевезення вантажу залізничним транспортом, (простій в очікуванні оформлення документів перевезення Відправником) під час процедури накопичення вагонів, оскільки накопичення передбачає затримку окремих вагонів на певний час з метою формування маршрутного поїзда.
Однак, у даному випадку такі висновки є нерелевантними до спірних правовідносин, оскільки прийняті за інших обставин у справі, іншого змісту правовідносин та регулюються іншими нормативно-правовими актами.
Оскільки в даному випадку, перевізником у справі №902/650/25 було заявлено до стягнення: плата за використання власного вагону Перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) (п. 3.2.1 Договору); плата за користування власними вагонами Перевізника (п.п.3.4.1 - 3.4.4 п. 3.4 Договору). 
В даному випадку перевізником не заявлялася вимога про стягнення збору за зберігання, що передбачений п.9. Правил зберігання вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, розділом 3 Збірника тарифів на перевезення вантажу залізничним транспортом, (простій в очікуванні оформлення документів перевезення Відправником).
Крім того, відповідні нарахування (плата за користування та використання) проведені Перевізником у зв`язку з тим, що подані Замовником партії вагонів не є маршрутним поїздом, не відповідають визначеній нормі “маршрутного поїзда”, відтак застосування норми Vср – 353 км/доба при розрахунку складової плати застосовано безпідставно.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що при фактичному формуванні маршрутного поїзда замовником проводилось неодночасне пред`явлення до перевезення відправником вантажу, що входив до складу маршруту, що зумовило до неправильного розрахунку перевізних плат.
На підставі відмітки “111”, неправомірно зазначеної відправником в перевізних документах, розрахунок провізної плати автоматично відбувся із застосуванням норми Vср – 353 км/доба при визначенні плати за використання вагонів та плати за користування вагонами з застосуванням коефіцієнта kм-0,75, тобто як перевезення вантажів у складі маршрутного поїзда, що фактично не відповідає умовам Договору про надання послуг на перевезення.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що роз`яснення Департаменту комерційної роботи від 16.09.2020 щодо умов застосування норм для маршрутного поїзда (НР ЦМ-13/5588) має інформаційний характер та не являється розпорядчим документом, колегія суддів оцінює даний висновок критично та наголошує на тому, що відповідно до ч.6 ст.4 Закону України “Про залізничний транспорт” управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях здійснюється централізовано і належить до виключної компетенції Акціонерного товариства “Українська залізниця”. 
Відповідно до п.2.1.14. Договору в частині того, що Замовник зобов`язаний самостійно та регулярно ознайомлюватись з змінами до Договору, направленими Перевізником документами та повідомленнями, іншою інформацією щодо надання послуг, розміщеними в інформаційних системах Перевізника.
Згідно п.2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, пунктів 2, 4, 5, 6, 7 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 565/6853) в частині прямого визначення поняття маршрутного поїзду, права (повноважень/дискреції) визначення перевізником маси та/або довжини маршруту та обов`язку Вантажовідправника здати до перевезення сформований ним поїзд встановленої маси та довжини.
З огляду на вказане нормативне обґрунтування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що АТ «Укрзалізниця» має безумовні дискреційні повноваження в управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях, зокрема і в частині встановлення у цьому випадку мінімальної кількості вагонів для маршруту.

Щодо строків позовної давності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подав до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку, що в цьому випадку права чи охоронювані законом інтереси позивача були порушені, наявні підстави для розгляду клопотання відповідача про застосування позовної давності до спірних правовідносин.
Розглянувши заяву про позовну давність колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до положеннями ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Згідно з приписами ч. 1 ст.258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Також відповідно до ст.137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється: а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.
Разом з тим, згідно зі ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
Так, з пункту 7.3 Договору перевезення вбачається, що сторони збільшили строк позовної давності за вимогами перевізника до замовника (зокрема, вантажовідправника) та встановили її строк у один рік.
Окрім того, 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому, Указами Президента воєнний стан неодноразово продовжено. 
Законом України від 15 березня 2022 №2120-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану” розділ “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено пунктом 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії”. 
Спеціальний строк позовної давності, до якого віднесено, зокрема, строк на пред`явлення позовів перевізника до вантажоодержувача, передбачено загальною статтею 258 ЦК України, яка наявна у вказаному переліку. 
Норми чинного законодавства не містять будь-яких обмежень щодо застосування вказаної норми до правовідносин, де перевізником є залізниця, а також будь-яких обмежень щодо дати початку перебігу такого строку. 
Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в даному випадку позивач звернувся з позовом у межах позовної давності.
Відтак, за наслідками вивчення матеріалів справи та доводів апелянта, колегія суддів вбачає слушність аргументів щодо наявності підстав для стягнення з відповідача плати за використання вагонів та плати за користування вагонами перевізника (позивача) у розмірі 10 162 872,24 грн..
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апелянт довів обґрунтованість своїх доводів і наявність у даному випадку підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АП Марін" про стягнення 10 162 872,24 грн 
Відтак, за вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин, встановлених при розгляді справи у їх сукупності та наданих доказів, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо законності і обґрунтованості, прийняте при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі щодо порушення судом норм матеріального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі Акціонерного товариства "Українська залізниця" наведено достатні та переконливі доводи, на підставі яких колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги. 
А відтак, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області від 02.10.2025 р. у справі №902/650/25 прийнято з порушенням норм матеріального права, не відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом, що призвело до помилкових висновків.
За таких обставин, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Вінницької області від 02.10.2025р. у справі №902/650/25 слід задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. 
Здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст.129 ГПК України. 
Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Вінницької області від 02.10.2025р. у справі №902/650/25 задоволити.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 02.10.2025 у справі №902/650/25 скасувати. Прийняти нове рішення. 

Позов задовольнити 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АП Марін” (21030, Вінницький р-н, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Келецька, будинок 105, код ЄДРПОУ 39882242) на користь Акціонерного товариства “Українська залізниця” (03150, м.Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, код ЄДРПОУ 40075815) кошти у розмірі 10 162 872 грн. 24 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АП Марін” (21030, Вінницький р-н, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Келецька, будинок 105, код ЄДРПОУ 39882242) на користь Акціонерного товариства “Українська залізниця” (03150, м.Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, код ЄДРПОУ 40075815) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 121 954,47 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 182 931,70 грн. 

Господарському суду Вінницької області видати наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/650/25 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "06" лютого 2026 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л. 

Суддя   Бучинська Г.Б. 

Суддя   Маціщук А.В.