Справа № 727/14567/25
Провадження № 3/727/103/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Слободян Г.М., за участю секретаря судового засідання Мадей Е.А., учасників процесу? особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 в його інтересах адвоката Данко М.В.; потерпілого ОСОБА_2 в його інтересах адвоката Кіореско І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,- ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506627 від 08.11.2025 року, ОСОБА_1 , 07.11.2025 року о 22:54 год. керуючи тз «Dacia Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Щербанюка, 20, м. Чернівці, перед здійсненням маневру об`їзду перешкоди, не переконався що це буде безпечно, і не включив показнчик повороту, своїми діями створив перешкоду маневру обгону водієві ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки «BMW 320D» д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився на смузі, вищевказаного автомобіля, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW 320D» д.н.з. НОМЕР_2 ; у результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції як порушення вимог  п.п. 10.1, 14.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність визначена статтею 124 КУпАП.
У судовому засіданні особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1 , та в його інтересах адвокат Данко М.В., відповідно вказали на те, що  ОСОБА_1 свою вину визнав. ОСОБА_1 в поясненнях суду зазначив, що він транспортним засобом рухався по вул. О. Щербанюка в м. Чернівці з невеликою швидкістю, оскільки в межах населеного пункту. Вродій іншого автомобіля ОСОБА_2 здійснював обгін його транспортного засобу через пішохідний перехід та доїжджаючи до Т образного перехрестя, на пішохідному переході здійснив обгін і в той момент, коли він побачивши перед собою велику вибоїну здійснив маневр ліворуч, щоб об`їхати її, відбулося ДТП Вважає,що ОСОБА_2 почав здійснювати маневр обгону порушуючи правила дорожнього руху. Просив, у зв"язку із закінченням строку притягнення його до відповідальності, провадження по справі закрити в силу вимог ст. 38 КУпАП. 
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 , та в його інтересах адвоката Кіореско І.Ю., просили притягнути ОСОБА_1 до адміністративно відповідальностіі, а саме визнати його винним. ОСОБА_3 під присягою пояснив. що дійсно він здійснював обгін пере пішохідним перехрестям і не бачив щоби ОСОБА_1 включив показчик повороту, оскільки він об"їзжав вибоїну, внаслідок чого відбулося ДТП.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.Відповідно до ст.1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Згідно з ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом з досліджених документів встановлено наступне: 07 листопада 2025 року о 22:54 год. за адресою вул. Щербанюка, 20, у м.Чернівці, ОСОБА_1 керуючи тз «Dacia Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 , перед здійсненням маневру об`їзду перешкоди не переконався, що це буде безпечно, а також своїми діями створив перешкоду маневру обгону водієві ОСОБА_2 , який керував тз «BMW 320D» д.н.з. НОМЕР_2 , та знаходився на смузі, на яку раптово здійснив виїхав ОСОБА_1 , внаслідок чого сталося зіткнення. 
У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілих немає. Згідно призначено\ судом експертизи судової автотехнічної №СЕ-19/126-25/15041-ІТ від 30.12.2025 року, з його висновку вбачається, що в даній дорожньо-транспортній ситуації, водію автомобіля Dacia-Sandero (номерний знак НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 , необхідно було керуватись вимогами пунктів 9.2(б), 9.4, 10.1 і 14.3 Правил дорожнього руху. Таким чином, в даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля Dacia-Sandero (номерний знак НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 , вбачається невідповідність вимог пунктів 10.1 і 14.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв?язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Порушення вимог пунктів 10.1 і 14.3 ПДР України інкримінується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506627 від 08.11.2025 року.
При цьому, експертиза не дала відповіді на питання щодо технічної оцінки відповідності дій водія автомобіля BMW- 320D (номерний знак НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху та їх перебування (не перебування) у причинному зв?язку із подією дорожньо-транспортної пригоди.
Зокрема, згідно п.2 висновку, у даній дорожньо-транспортній ситуації, водію автомобіля BMW-320D (номерний знак НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 , необхідно було діяти у відповідності з вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху.Дії водія автомобіля BMW-320D (номерний знак НОМЕР_2 ),  ОСОБА_7 вимогам пунктів 14.6 Правил дорожнього руху експертом не досліджувалось, із-за вказаних у дослідницькій частині причин. Відповідно до п.4 Висновку, Дати технічну оцінку відповідності дій водія автомобіля BMW- 320D (номерний знак НОМЕР_5 ), ОСОБА_8 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху та їх перебування (не перебування) у причинному зв?язку із подією дорожньо-транспортної пригоди не надалося можливим. Дослідження відповідності дій водія автомобіля BMW-320D (номерний знак НОМЕР_5 ), ОСОБА_9 вимогам пунктів 14.6 Правил дорожнього руху не проводилось, із-за зазначених у дослідницькій частині причин.
На водія покладено обов`язок забезпечити безпеку руху, а обставини на які посилається ОСОБА_1 , зокрема на те, що « ОСОБА_10 не мав права здійснювати обгін транспортних засобів в межах пішохідного переходу та Т подіного перехрестя», не звільняє його від обов`язку діяти у спосіб, передбачений п.п. 10.1, 14.3 ПДР України, порушення яких вказано у протоколі.
Вищенаведені порушення ПДР України, є співмірними в з дослідженою схемою (а.с. 4) місця події ДТП, із якою учасники ДТП погодилися, не заперечували щодо відповідних замірів та на місці ДТП надали письмові пояснення (а.с. 6,7), які у своїй сукупності, фактично стали вихідними даними при проведенні судової експертизи.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30червня 1993року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку порушення ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Стаття 124 КУпАП України передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю За вимогами ст.251,252 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.
Разом з цим, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Отже, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції. Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчиненене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зауважив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі N 493/1096/15-к зазначив, що положення статті 124 КУпАП передбачає покарання у виді штрафу або позбавлення права керувати транспортними засобами за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Проте притягнення до адміністративної відповідальності за спричинення потерпілому тілесних ушкоджень дана норма не передбачає, оскільки це є складом кримінального правопорушення, передбаченого Розділом II КК України.
З огляду на встановлені обставини, матеріали відеозаписів, пояснення учасників справи та висновок судової інженерно-технічної експертизи, суд дійшов висновку, що саме невиконання  ОСОБА_1  вимог п.п. 10.1, 14.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Разом з цим, відповідно до положень ст. 247 п. 7 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно ст. 38 ч. 2 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.
Судом встановлено і дане не заперечувалося сторонами провадження (учасниками ДТП), що подія дорожньої транспортної пригоди мала місце 07.11.2025 року, строк притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи закінчився, а тому суд вважає, що провадження в дані справі слід закрити на підставі вимог ст. 38 КУпАП.
В узагальненій правовій позиції, Вищим адміністративним судом України щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється, однак, поєднання закриття справи, з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином,, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закритя провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України у зв`язку із закінченням строку притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 247, 284, 285, 287 КпАП України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності винної особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Суддя  Слободян Г.М.