Справа № 569/28450/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 лютого 2026 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі головуючого судді Першко О.О. розглянувши у письмовому провадженні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Захарчука Руслана Володимировича, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Захарчука Р.В., Департаменту патрульної поліції (далі - відповідачі), в якому просить визнати дії інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Захарчука Р.В. щодо складання постанови протиправними, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6351591 від 16 грудня 2025 року.
В обґрунтування позову посилається на те, що 16 грудня 2025 року о 01 год 51 хв інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Захарчуком Р.В. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 грн за порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.
Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим. Під час зупинки інспектор Захарчук Р.В. назвав причину зупинки - п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», проте відповідач не надав жодного доказу та інформації про причетність водія/пасажирів до ДТП, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо транспортний засіб, вантаж є знаряддям правопорушення. Відповідач фізично не міг і не бачив автомобілі, які знаходились у нього позаду на платформі та на причепі, не маючи жодної інформації, які саме автомобілі можуть бути причетними до ДТП, кримінального чи адміністративного правопорушення чи сам транспортний засіб. Відповідачем не була надана фактична причина зупинки, яка в свою чергу була безпідставною та незаконною.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач повідомив йому права, а коли він подав клопотання в усній формі про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що потребує юридичної допомоги, то інспектор відмовив йому у такому праві, а тому вважає, що дії співробітника поліції Захарчука Р.В., який не надав йому можливість скористатись законним правом, є незаконними та необґрунтованими.
Також відповідачем не було надано жодних матеріалів фото чи відеозйомки вчинення правопорушення або інших доказів, яким суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
02 лютого 2026 року представник відповідача Яремчук Л.М. подала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. 
У відзиві, зокрема, вказала, що як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА № 6351591, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 мала місце 16 грудня 2025 року о 00:18:00 в с. Анета (Житомирська область) траса М-06 Київ-Чоп 236. Враховуючи факт запровадження на території Житомирської області комендантської години з 00:00 до 05:00 у працівників поліції було наявне право на зупинку транспортних засобів, в ході якої у Полюховича І.В. була встановлена відсутність права керування транспортними засобами категорії С1Е.
Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 16 грудня 2025 року поліцейським Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Захарчуком Р.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6351591 відносно позивача.
Як зазначено у оскаржуваній постанові 16 грудня 2025 року о 00:18:00, позивач, в с. Анета, траса М-06 Київ-Чоп 236 км, був зупинений згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та під час дії комендантської години керував транспортним засобом «Mercedes-Benz sprinter 616 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом «Besit Railes B23», номерний знак НОМЕР_2 , та не мав права керувати даним видом ТЗ, не мав категорії С1Е, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху.
Згідно постанови, поліцейський, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень.
Як слідує з реєстраційної картки ТЗ причіп «Besit Railes B23», номерний знак НОМЕР_2 , має повну масу 3500 та масу без навантаження 520.
Як слідує з інформації пошуку АМТ ГСЦ транспортний засіб «Mercedes-Benz sprinter 616 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , має повну масу 5 990 та власну масу 2 600.
Як слідує з витягу з бази ІПНП реєстраційної картки посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_1 має статус - не дійсний.
Пунктом 2.1. а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Посвідчення водія видається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 «Про затвердження Положень про порядок видачі посвідчення водія і допуск громадян до керування транспортними засобами». Згідно з даним Положенням, відсутність відмітки у посвідченні водія про право керування транспортним засобом відповідної категорії забороняє водієві керувати транспортним засобом даної категорії, тому за таке порушення передбачена відповідальність, незалежно від його навичок водіння. Особи, відповідальні за технічний стан і експлуатацію транспортних засобів, не повинні допускати до керування цими транспортними засобами осіб, що не мають при собі водійського посвідчення, яке дає право на керування цим видом транспортних засобів (виключенням є тільки керування транспортним засобом особою, яка навчається водінню).
Правила дорожнього руху України передбачають (п. 2.13), що право на керування транспортними засобами особам може бути надано: 
мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку;
автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку;
автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку;
автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1Е, DЕ, Т) - з 21-річного віку.
Транспортні засоби належать до таких категорій:
А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;
А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;
В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;
В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;
ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;
Т - трамваї та тролейбуси.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка немає права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З оглянутого відеозапису наданого відповідачем слідує, що поліцейським встановлено, що у позивача відсутнє посвідчення на право керування транспортним засобом з категорією С1Е та встановлено порушення позивачем пункту 2.1. (а) Правил дорожнього руху в комендантську годину. При цьому, позивач вимагав надати докази причини зупинки. На 00:44:05 позивачу повідомлено, що відносно нього буде винесена постанова за ч. 2 ст. 126 КУпАП та складені адміністративні матеріали за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Також позивачу була надана можливість в телефонному режимі скористатись правовою допомогою. Постанова була оголошена позивачу, але він відмовився від її отримання. 
З наданого позивачем відео слідує, що він заявляє клопотання про відкладення розгляду справи з метою скористатись юридичною допомогою.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. 
У статті 222 КУпАП чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і четвертою, статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Таким чином, чинним на час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою управління Національної поліції справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.
Водночас, судом встановлено, що позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, суть вчиненого ним порушення, оголошено постанову та здійснено спробу вручити постанову позивачу, від отримання якої ОСОБА_1 відмовився.
Крім того, суд зазначає, що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.
В постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №487/2179/17 зазначено, що при застосуванні посадовою особою спрощеної процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо виключається. При цьому реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.
Приймаючи до уваги, що винесення постанови відповідачем за частиною 2 статті 126 КУпАП було здійснене за наслідками скороченого провадження на місці вчинення правопорушення, не надання позивачу можливості скористатися правом на правову допомогу в даному випадку не може вважатися порушенням, що могло б потягнути за собою скасування оскаржуваної постанови.
Щодо доводів позивача про незаконні причини та підстави зупинки слід зазначити таке.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває по час розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світлового та інших видів маскування.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» від 29 грудня 2021 року №1455, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а для іноземців та осіб без громадянства додатково документи, що підтверджують законність перебування на території України, а також перепустки; у разі відсутності документів затримувати відповідних осіб, а також за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться; тимчасово обмежувати або забороняти перебування та пересування на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
Рішенням Ради оборони Житомирської області від 22 лютого 2024 року на території Житомирської області вирішено, зокрема УПП в Житомирській області ДПП посилити контроль та на постійній основі здійснювати завдання особовим складом з організації пропускного режиму, перевірки осіб (документів, перепусток) та автотранспорту, його огляду, відповідність наданих документів на транспортний засіб та вантаж (товар) на тимчасових блокпостах, постах регулювання руху, населених пунктах особливо під час дії комендантської години.
З інформації, яка доступна з відкритих джерел на території Житомира та Житомирської області комендантська година діє з 00 год 00 хв до 05 год 00 хв.
За змістом оскаржуваної постанови, зупинка транспортного засобу під керуванням позивача мала місце 16 грудня 2025 року о 00:18 год в с. Анета Житомирської області, тобто в період дії комендантської години в умовах воєнного стану.
Враховуючи факт запровадження на території Житомирської області комендантської години з 00:00 до 05:00, наявність у вказаний проміжок часу у працівників поліції права на зупинку транспортних засобів та відповідно перевірки документів, зупинка транспортного засобу працівниками поліції з метою перевірки документів водія та його автомобіля була правомірною, а тому поліцейський мав право вимагати у водія надання передбачених п.2.1 а Правил дорожнього руху документів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 2.1а ПДР, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6351591 від 16 грудня 2025 року.
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП та правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн 00 коп., а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд доходить висновку щодо безпідставності позовних вимог і тому підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Захарчука Руслана Володимировича, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач – Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, код ЄДРПОУ 40108646.
Відповідач – інспектор Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Захарчук Руслан Володимирович, місцезнаходження: вул. Покровська, буд. 96, м. Житомир.
Повне судове рішення складене 09 лютого 2026 року.

Суддя О.О. Першко