Справа 206/6662/25 
Провадження 2/206/571/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року        м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді        Малихіної В.В., 
за участі секретаря судового засідання     Тимченко Ю.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 14.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір (оферти) №14.02.2025-100001796, згідно якого остання отримала кредит в сумі 2000 грн. строком на 217 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом зі сплатою 1,0% за день користування, дата повернення 18.09.2025 року.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на день подання позовної заяви становить 19410,00 грн. з яких: 6000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8790,00 грн. заборгованість по процентам, 540,00 грн. – комісія, 1080,00 грн – додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості, неустойка 3000,00 грн.
На підставі викладеного, позивач ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 14.02.2025-100001796 від 14.02.2025 в розмірі 19410,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, відзив на позов не надавала, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 14.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір (оферти) №14.02.2025-100001796, згідно якого остання отримала кредит в сумі 2000 грн. строком на 217 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом зі сплатою 1,0% за день користування, дата повернення 18.09.2025 року.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на день подання позовної заяви становить 19410,00 грн. з яких: 6000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8790,00 грн. заборгованість по процентам, 540,00 грн. – комісія, 1080,00 грн – додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості, неустойка 3000,00 грн.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом.
В силу ч. 1 ст.14ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.202ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» передало ОСОБА_1 грошові кошти, отже вказаний правочин, у розумінні ст.1054ЦК України було укладено.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку із неналежним виконанням забов`язання за кредитним договором, позивач має заборгованість 19410,00 грн. з яких: 6000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8790,00 грн. заборгованість по процентам, 540,00 грн. – комісія, 1080,00 грн – додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості, неустойка 3000,00 грн.
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_1 дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним кредиту, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Також, згідно вимог ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий кредит» заборгованість за Кредитним договором (оферти) №14.02.2025-100001796 від 14.02.2025 в розмірі 19410,00 грн. з яких: 6000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8790,00 грн. заборгованість по процентам, 540,00 грн. – комісія, 1080,00 грн – додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості, неустойка 3000,00 грн., та понесені судові витратив розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору, а всього 21832,40 (двадцять одна тисяча вісімсот тридцять дві грн) 40 коп.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий кредит» (м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, код ЄДРПОУ 37356833).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя        В.В.Малихіна