Провадження № 2/742/298/26 
Єдиний унікальний № 742/4329/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника АТ «Таскомбанк» - Гнипи Володимира Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість відповідно до кредитного договору №002/22893385-СК_SB від 02.11.2023, укладеного між АТ «Таскомбанк» у сумі 72887,45 грн. та судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.11.2023 ОСОБА_1 підписав Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/22893385-СК_SB на укладення договору про відкриття поточного рахунку у гривні. Згідно умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування Відповідач просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 , у національній валюті. Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 40000 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59%; строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією.
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до умов договору виконав у повному обсязі, однак відповідач, порушуючи умови кредитного договору, свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого за кредитним договором від 02.11.2023 утворилася заборгованість, котра становить 72887,45 грн, яку позивач і просить стігнути з відповідача разом з судовими витратами. 
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 28.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на12.11.2025, яке у подальшому було відкладено до 26.01.2026.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованного повідомлення на адресу реєстрації та опублікування оголошення про його виклик.
У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПКУкраїни у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
02.11.2023 ОСОБА_1 підписав Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/22893385-СК_SB, щодо укладення договору про відкриття поточного рахунку у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку.
Відповідно до пункту 1 Заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування позичальник просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 для власних потреб, в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що складає 200 000,00 грн. Строк користування кредитним лімітом 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації, процентна ставка 59% річних. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Банк зобов`язання за договором виконав, а відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за користування кредитними коштами, не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань.
Згідно виписки по особовому рахунку за кредитним договором №002/22893385-СК_SB, ОСОБА_1 вбачається, загальний розмір заборгованості з 02.11.2023 по 13.05.2025 в сумі 72887,45 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 40000,00 грн та заборгованості зі сплати відсотків у сумі 32887,45 грн.
Згідно повідомлення-вимоги, яке було адресовано ОСОБА_1 вбачається, що останній має непогашену заборгованість за кредитом №002/22893385-СК_SB від 02.11.2023 у розмірі: 40000,00 грн – основного боргу та 32887,45 грн – заборгованість за процентами. 
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
Згідно із нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.
Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним між сторонами кредитним договором, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та відсотками.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості, а також сплати неустойки, передбаченої договором, у разі прострочення.
Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування.
Таким чином, суд дійшов висновку, що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів, як такий, що не оспорений і не спростований відповідачем, є правильним і відповідає дійсності, а тому відповідно до цього розрахунку відповідач має непогашену заборгованість за кредитом в розмірі 72887,45 грн.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Враховуючи, що відповідачем не спростовано розміру боргу і не доведено його відсутністю або його погашення чи часткове погашення, не встановлено підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 549, 550, 611, 613, 615, 627, 629, 631, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов представника АТ «Таскомбанк» (м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 09806443) - Гнипи Володимира Володимировича до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», код ЄДРПОУ 09806443, заборгованість за Заявою-договором на укладання договору про комплексне банківське обслуговування від 02 листопада 2023 року №002/22893385-СК_SB в розмірі 72887,45 грн, судові витрати у розмірі 2 422,40 грн, а всього – 75309 (сімдесят п`ять тисяч триста дев`ять) грн. 85 к.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути, також, поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду. 

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО