ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15076/22 Суддя (судді) першої інстанції: Загацька Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про:
- визнання протиправним рішення відповідача від 11.08.2022 щодо відмови у прийнятті документів, поданих позивачем, задля обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні;
- зобов`язання відповідача прийняти та розглянути у відповідності до чинного законодавства заяву та документи від позивача, задля обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2025 провадження у справі закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій остання просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права.
Позивач, вважає, що рішення відповідача № 8011300017256 не стосується предмета даного спору та натомість лише підтверджує обґрунтованість позовних вимог, оскільки погіршує правове становище позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач подає додаткові документи на підтвердження своєї правової позиції та просить задовольнити апеляційну скаргу.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Розгляд апеляційної скарги проведено у порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 2 ст. 312 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За приписами частин 1-2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як встановлено вище, позивач, звертаючись до суду з даним позовом просила:
- визнати протиправним рішення відповідача від 11.08.2022 щодо відмови у прийнятті документів, поданих позивачем, задля обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні;
- зобов`язати відповідача прийняти та розглянути у відповідності до чинного законодавства заяву та документи від позивача, задля обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Як не заперечується сторонами, відповідач 11.08.2022 ніякого рішення щодо заяви позивача не прийняв. 
Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, йдеться про бездіяльність відповідача.
В той же час, рішенням відповідача № 80111300017256 розглянута заява позивача про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні та відмовлено в такому обміні на підставі пп. 6 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 (іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17-19 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки). 
Керуючись ч. 8 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що бездіяльність відповідача виправлена прийняттям рішення № 80111300017256 від 06.12.2022 щодо позивача.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність (не прийняв рішення за заявою від 11.08.2022), та в подальшому ґрунтував рішення № 80111300017256 від 06.12.2022 про відмову в обміні посвідки на тимчасове проживання пропуском строку подачі заяви. Тобто, було створено штучно умови для подальшої відмови в обміні посвідки на тимчасове проживання з підстав пропуску строку.
Втім, колегія суддів не вбачає доказів вказаної тези, так як пп. 6 п. 61 Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 містить дві підстави для відмови: пропуск строку або подання неповного переліку документів.
Враховуючи все викладене вище, колегія суддів погоджується з тим, що спір між сторонами вичерпаний прийняттям рішення відповідача № 80111300017256 від 06.12.2022 про відмову в обміні посвідки на тимчасове проживання, що позбавляє суд попередньої інстанції можливості відкрити провадження у справі, відтак останній дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.
Керуючись статтями 238, 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко