Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року Справа№200/9452/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

02.12.2025 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з вимогами:
- визнати неправомірними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 25.11.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за заявою від 18.11.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2025 та врахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 8 Закону України № 345 “Про підвищення престижності шахтарської праці” періоди навчання, військової служби та роботи, зокрема: 
навчання в ПТУ №80 01.09.1991-06.01.1995, 
проходження військової служби 31.05.1995-12.10.1996, 
18.01.1995-22.05.1995 за професією електрослюсаря підземного в шахті (запис №2-3 трудової книжки); 
16.12.1996-25.12.1996 за професією електрослюсар підземний в шахті (запис трудової книжки №5-7); 
25.12.1996-14.07.1998 за провідною професією гірничого робітника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті (запис трудової книжки №7-11); 
22.03.1999-22.09.2003 за професією респіраторника (запис трудової книжки №12-13);
06.10.2003 по 04.04.2004 за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті, 
15.04.2005 по 22.06.2005 за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті; 
23.08.2005 по 30.09.2006 за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті, 
12.12.2006-31.12.2006 та 01.03.2007-31.12.2007 за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2025 та призначити пенсію відповідно до ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 8 Закону України № 345 “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідач відмовив у призначенні пенсії з підстав недостатності пільгового стажу, що обумовлено зарахування не в повному обсязі стажу позивача. Також позивач вказав, що має стаж на підземних роботах більше ніж 15 років станом на дату звернення з заявою призначення пенсії, отже набув необхідного стажу на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що за наслідком розгляду заяви позивача та доданих документів, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, через відсутність необхідного пільгового стажу роботи, а саме 10 років. Вказав, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство з наданням уточнюючої довідки. На підставі поданих документів до заяви позивачу до пільгового стажу роботи не зараховано: період роботи згідно уточнюючої довідки №01/104 від 11.11.2025 виданої Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном, оскільки відсутня атестація робочих місць за умовами праці, яка надає право на пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, дані по спецстажу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування довідки ОК-5 відсутні; періоди роботи з 18.01.1995 по 22.05.1995, з 16.12.1996 по 14.07.1998, оскільки відсутня уточнююча довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах (Додаток 5) постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 08.12.2025 відкрито провадження у справі вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази у справі.
Ухвалою суду від 16.01.2026 вирішено витребувати докази у справі.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданим Димитровським МВУМВС України в Донецькій області 11.12.1996.
18.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області для розгляду заяви позивача.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 25.11.2025 № 052530005019 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , оскільки відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (10 років) та у зв`язку з недосягненням пенсійного віку. 
Відповідно до вище вказаного рішення, вік заявника 49 років 09 місяців 6 днів. Страховий стаж особи становить 28 років 5 місяців 13 днів. Пільговий стаж роботи з урахуванням кратності становить 3 роки 1 місяць 23 дні, з них: Робота за Списком №1 — 1 рік 5 місяців 5 днів. Роботи підземні, провідні професії (20)- 1 рік 8 місяців 18 днів.
Робота за Списком №2 - 1 місяць 14 днів. 
Зазначено, що до страхового стажу роботи зараховано всі періоди роботи, до пільгового стажу роботи не зараховано:
- період роботи згідно уточнюючої довідки №01/104 від 11.11.2025 виданої Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном, оскільки відсутня атестація робочих місць за умовами праці, яка надає право на пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку. Дані по спецстажу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування довідки ОК-5 відсутні; 
- періоди роботи з 18.01.1995 по 22.05.1995, з 16.12.1996 по 14.07.1998, оскільки відсутня уточнююча довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах (Додаток 5) постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).
Пунктом 2 Розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Абз. 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного для отримання пенсії незалежно від віку.
Відповідно до частини 5 статті 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
За приписами ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
За приписами ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Таким чином, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. До 01.01.1992 були чинними Список №1 та Список №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, а після - списки, затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.
Так, позивач зазначає, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: 
- період навчання в ПТУ №105 з 01.09.1991 по 06.01.1995, 
- період служби в армії з 31.05.1995 по 12.10.1996;
- період роботи 18.01.1995 - 22.05.1995, 16.12.1996 - 14.07.1998, 22.03.1999 - 22.09.2003, 15.04.2005 - 22.06.2005, 12.12.2006 - 31.12.2006, 01.03.2007 - 31.12.2007 за професією, що дає право на зарахування відповідного пільгового стажу, зокрема за провідною професією період 25.12.1996 - 14.07.1998, 15.04.2005 - 22.06.2005, 12.12.2006 - 31.12.2006, 01.03.2007 - 31.12.2007. 
Також вважає, що зазначає, неправильно враховано пільговий стаж за Списком №1 за період 06.10.2003 - 04.04.2004, 23.08.2005 - 30.09.2006, який має бути враховано як провідна професія за Постановою №202.
Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21.04.197, що видана на ім`я ОСОБА_1 , позивач: 
- з 01.09.1991 по 06.01.1995 навчався в ПТУ №80 по професії електрослюсар підземний, машиніст електровоза підземний (запис №1 на підставі диплому НОМЕР_3 від 06.01.1995);
- 18.01.1995 прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду у ВО Красноармійськвугілля шахта «Центральна» (запис №2);
- 22.05.1995 звільнений у зв`язку з призивом до лав ЗСУ (запис №3).
ВО Красноармійськвугілля шахта «Центральна»
- 16.12.1996 по 19.12.1996 заняття в учбовому пункте (запис №5);
- 21.12.1996 прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду (запис №6);
- 25.12.1996 направлений на курси гірничого робітника очисного вибою з відривом від виробництва (запис №7);
- переведений учнем гірничого робітника очисного вибою підземним на час виробничої практики (запис №8);
- 16.04.1997 переведений гірничим робітником очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті (запис №9);
- 14.07.1998 звільнений за власним бажанням (запис №11).
10 воєнізований гірничо рятівний загін
- з 22.03.1999 по 22.09.2003 прийнятий на службу респираторщиком оперативного взводу (запис №12-13).
Шахта «Стаханова»
- з 06.10.2003 по 10.10.2003 – заняття в учбовому пункті (запис №14);
- 11.10.2003 прийнятий гірничим робітником очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем в шахті (запис №15);
- 04.04.2004 – звільнений за власним бажанням (запис №16);
ДП Вугільна компанія «Краснолиманська»
- з 19.04.2004 по 22.06.2005 працював гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем в шахті (записи №17-19).
ВАТ «Укрвуглебуд»
-з 23.08.2005 по 30.09.2006 - працював гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем в шахті (записи №20-21).
ВАТ «Вугільна компанія шахта «Красноармійська-Західна №1»:
- з 20.11.2006 по 11.06.2008 працював гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем в шахті (записи №22-24).
Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду навчання, служби в армії, та періоду роботи електрослюсарем підземним суд зазначає наступне.
Так, позивач навчався з 01.09.1991 по 06.01.1995 у ПТУ №80 по професії електрослюсар підземний, машиніст електровоза підземний, що підтверджується копією диплому НОМЕР_3 від 06.01.1995 та записами трудової книжки.
Записами трудової книжки підтверджується, що з 18.01.1995 по 22.05.1995 позивач працював електрослюсарем підземним 3 розряду у ВО Красноармійськвугілля шахта «Центральна» та звільнений у зв`язку з призивом до лав ЗСУ. 
Згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_4 позивач проходив військову службу у період з 31.05.1995 по 09.10.1996.
Запис про роботу з 18.01.1995 по 22.05.1995, з 16.12.1996 по 24.12.1996 електрослюсарем підземним 3 розряду у ВО Красноармійськвугілля шахта «Центральна» не містить відомостей про роботу в шахті повний робочий день, отже для його підтвердження необхідно подати уточнюючу довідку.
Матеріалами справи підтверджується, зокрема заявою ОСОБА_1 від 18.11.2025, що позивач не надавав уточнюючу довідку за період роботи з 18.01.1995 по 22.05.1995, з 16.12.1996 по 24.12.1996, отже у відповідача були відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 18.01.1995 по 22.05.1995, з 16.12.1996 по 24.12.1996 до пільгового стажу, і як наслідок, оскільки вказані періоди не зараховані до пільгового стажу, підстави для зарахування періоду навчання та проходження військової служби до пільгового стажу відсутні.
При цьому відсутня можливість зарахувати вказані періоди відповідно до відомостей про спеціальний стаж Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки такі відомості стосовно позивача наявні лише з 2003 року. 
Таким чином, відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу періоди роботи з 18.01.1995 по 22.05.1995, з 16.12.1996 по 24.12.1996, та як наслідок період навчання з 01.09.1991 по 06.01.1995 та період проходження військової служби з 31.05.1995 по 09.10.1996, оскільки зарахування до пільгового стажу періоду навчання залежить від зарахування до пільгового стажу періоду роботи наступного після завершення навчання, а також період проходження військової служби залежить від періоду роботи, що передував службі.
Правомірність незарахування до пільгового стажу періоду роботи без подання уточнюючої довідки, у разі неповноти записів трудової книжки, висловлено Верховним Судом у постанові від 22.10.2025 у справі №200/7392/24, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).
Отже, вказані вище періоду можуть бути зараховані до пільгового стажу лише у разі подання уточнюючих довідок.
Таким чином, у задоволені позовних вимог в цій частині суд відмовляє.
Стосовно періоду з 25.12.1996 по 14.07.1998, суд зазначає, що як встановлено судом вище, позивач у період з по 16.04.1997 по 14.07.1998 працював гірничим робітником очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті, до початку роботи проходив навчання на курсах з відривом від виробництва (з 25.12.1996 по 11.02.1997) та працював учнем гірничого робітника очисного вибою підземним на час виробничої практики. 
Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно з п. 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
В листі-роз`ясненні Міністерства соціального захисту України від 05 листопада 1993 року № 02-82 орг, йшлося про те, що стаж навчання підземним роботам підтверджується уточнюючими довідками підприємства із зазначенням фактичної кількості відпрацьованого часу в підземних умовах та оплати труда за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким такі працівники навчаються.
Оскільки ОСОБА_1 не надано уточнюючі довідками підприємства із зазначенням фактичної кількості відпрацьованого часу в підземних умовах та оплати труда за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким працівник навчався, період навчання на курсах з 25.12.1996 по 11.02.1997 та період виробничої практики учнем гірничого робітника очисного вибою з 12.02.1997 по 15.04.1997 правомірно не зараховано до пільгового стажу позивача.
При цьому, оскільки трудова книжка позивача містять повні записи про період і характер роботи за період з 16.04.1997 по 14.07.1998, професія гірничий робітник очисного вибою віднесена до провідних професій, відповідач неправомірно не зарахував до пільгового стажу вказаний вище період.
Отже наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за провідними професіями період роботи з 16.04.1997 по 14.07.1998 гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем в шахті.
Стосовно позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 22.03.1999 по 22.09.2003 за професією респіраторника.
Згідно з розрахунком стажу, вказаний період зарахований до страхового стажу, до пільгового стажу не зарахований.
У вказаний період позивач працював у 10 воєнізованого гірничо рятівному загоні
респираторщиком оперативного взводу, що підтверджується записами трудової книжки та довідкою про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №01/164 від 11.11.2025.
Так, вказаною вище довідкою підтверджується, що позивач у період з 22.03.1999 по 22.09.2003 виконував аварійно-рятувальні роботи у підземних умовах на шахтах, що обслуговувались, небезпечних з газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійних і 3 категорій за газами, за професією респіраторник, що передбачена Списком 1 розділу 1 підрозділу 5а, код КП 1010600а-18029 постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.
Отже, оскільки позивачем надано уточнюючу довідку щодо спірного періоду, якою підтверджується робота позивача за Списком №1, такий період роботи неправомірно не зараховано до пільгового стажу за Списком №1.
При цьому, розділом ІІІ (Гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом) постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» віднесено респіраторників.
Таким чином, наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, постановою №202 період роботи з 22.03.1999 по 22.09.2003 за професією респіраторник.
Стосовно позовних вимог в частині зарахування періодів роботи з 06.10.2003 по 04.04.2004, з 15.04.2005 по 22.06.2005, з 23.08.2005 по 30.09.2006, з 12.12.2006 по 31.12.2006, з 01.03.2007 по 31.12.2007 за провідною професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті, суд зазначає, що трудова книжка позивача містить повну інформацію про роботу позивача у періоди з 06.10.2003 по 04.04.2004, з 19.04.2004 по 22.06.2005, з 23.08.2005 по 30.09.2006, з 20.11.2006 по 11.06.2008 , зокрема щодо роботи за професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті.
Згідно з розрахунком стажу до спірного рішення, період роботи з 11.10.2003 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 04.04.2004 зараховані за Списком №1, період роботи з 19.04.2004 по 30.12.2004 – за ст. 14, п/п, підземні сп. 1 р. 1 п-р. 1 п. а-в (провідні професії), 31.12.2004 – тільки до страхового стажу, з 01.01.2005 по 14.04.2005 - за ст. 14, п/п, підземні сп. 1 р. 1 п-р. 1 п. а-в (провідні професії), з 23.08.2005 по 31.08.2005 – тільки до страхового стажу, з 01.09.205 по 16.12.2005 – за Списком №1, з 17.12.2005 по 31.01.2006 – тільки до страхового стажу, з 01.02.2006 по 24.09.2006 – за Списком №1, з 25.09.2006 по 31.10.2006 - тільки до страхового стажу, з 01.11.2006 по 11.12.2006 - за ст. 14, п/п, підземні сп. 1 р. 1 п-р. 1 п. а-в (провідні професії), з 12.12.2006 по 31.12.2008 – тільки до страхового стажу, з 01.01.2007 по 28.02.2007 - за ст. 14, п/п, підземні сп. 1 р. 1 п-р. 1 п. а-в (провідні професії), з 01.03.2007 по 31.12.2007 – тільки до страхового стажу, з 01.01.2008 по 11.06.2008 - за ст. 14, п/п, підземні сп. 1 р. 1 п-р. 1 п. а-в (провідні професії), з 23.09.2009 по 31.05.2010, з 01.11.2010 по 02.11.2010 – тільки до страхового стажу, з 18.04.2011 по 01.06.2011 за Списком №2, з 21.10.2011 по 31.03.2014, з 01.11.2014 по 31.05.2015, з 04.04.2016 по 10.04.2018, з 09.07.2018 по 31.08.2018, з 17.09.2018 по 31.10.2018, з 06.11.2018 по 11.09.2019, з 12.09.2019 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 31.10.2025 – до страхового стажу.
В матеріалах справи відсутні уточнюючі довідки за періоди роботи з 06.10.2003 по 04.04.2004, з 19.04.2004 по 22.06.2005, з 23.08.2005 по 30.09.2006, з 20.11.2006 по 11.06.2008.
Разом з тим суд зазначає, що відповідачем при розгляді поданих позивачем документів зауважень до записів трудової книжки позивача не висувалось, з чого можна зробити висновок, що вказані записи у трудовій книжці оформлені належним чином та мають необхідні реквізити. 
Тобто, вказані записи у повному обсязі підтверджують факт роботи позивача за періоди роботи з 06.10.2003 по 04.04.2004, з 19.04.2004 по 22.06.2005, з 23.08.2005 по 30.09.2006, з 20.11.2006 по 11.06.2008 за професією гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті.
Суд зауважує, що в трудовій книжці належним чином відображена зайнятість позивача на відповідних роботах та з повним робочим днем під землею, які передбачені ч.3 ст.114 Закону України 1058-IV.
Як наслідок, позивач не потребує підтвердження пільгового характеру роботи в ці періоди додатковими доказами, в тому числі довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до п. 10 Порядку № 383 та п. 20 Порядку № 637 та в даному випадку ці довідки при наявності відповідних записів у трудовій книжці можуть розглядатись як додаткові докази.
В даному випадку ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
З урахуванням наведеного та встановленого вище, суд робить висновок, що періоди роботи позивача: з 06.10.2003 по 04.04.2004, з 15.04.2005 по 22.06.2005, з 23.08.2005 по 30.09.2006, з 12.12.2006 по 31.12.2006, з 01.03.2007 по 31.12.2007 підлягають зарахуванню до пільгового стажу за провідними професіями, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.
Стосовно тверджень відповідача щодо недосягнення позивачем пенсійного віку, суд зазначає, що позивач претендує на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», якою передбачено призначення пенсії незалежно від віку у разі наявності пільгового стажу роботи (20 за провідними професіями або 25 за постановою №202, з можливістю взаємозаліку).
При цьому, відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного для отримання пенсії незалежно від віку.
Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію відповідно до ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 8 Закону України № 345 “Про підвищення престижності шахтарської праці”, суд вважає їх передчасними та зазначає наступне.
Відповідно до положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Суд ураховує правову позицію, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 806/965/17 та від 27.09.2021 у справі №380/8727/20, відповідно до якої у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому особою дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання особою усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд зазначає, що призначення пенсій та визначення наявності стажу, достатнього для її призначення, є виключно повноваженнями Пенсійного фонду України.
Отже, оскільки визначення наявності стажу, достатнього для призначення пенсії, є виключно повноваженнями Пенсійного фонду України, ураховуючи, що спірні періоди роботи не враховані відповідачем при розгляді заяви про призначення пенсії та не визначено пільговий стаж ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем позов подано через систему Електронний суд та сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, як за одну позовну вимогу немайнового характеру.
Ураховуючи, що рішення про відмову у призначенні пенсії визнано протиправним і скасовано та зобов`язано відповідача вчинити певні дії, судовий збір у сплаченому розмірі за одну позовну вимогу немайнового характеру підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 25.11.2025 № 052530005019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, б. 7, ЄДРПОУ 21084076) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) від 18.11.2025, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1, постановою №202 період роботи з 22.03.1999 по 22.09.2003 за професією респіраторник, періоди роботи з 16.04.1997 по 14.07.1998, з 06.10.2003 по 04.04.2004, з 15.04.2005 по 22.06.2005, з 23.08.2005 по 30.09.2006, з 12.12.2006 по 31.12.2006, з 01.03.2007 по 31.12.2007 за професією гірничий робітник очисного вибою з повним робочим днем в шахті за провідними професіями.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, б. 7, ЄДРПОУ 21084076) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя В.С. Дмитрієв