Справа № 750/13929/25 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А.В. 	
Провадження № 33/4823/51/26 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,
захисника – Бредюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Бредюка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 листопада 2025 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Місцевим судом установлено, що 30.08.2025 року о 00 год 19 хв ОСОБА_1 по вул. Воздвиженській, 5 у м. Чернігові, керував легким персональним електричним транспортним засобом (електросамокатом) “JET” у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП 

Не погодившись із рішенням суду, захисник Бредюк О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що пристрій з електродвигуном потужністю меншою від 3 кВт не є транспортним засобом та механічним транспортним засобом в розумінні Правил дорожнього руху та КУпАП. Вказує, що поліцейські не надали доказів того, що самокати прокатної служби є транспортним засобом відповідно встановленим вимогам ПДР, не зазначили модель самокату, у зв`язку з чим твердження у протоколі, що електросамокат, яким керував ОСОБА_1 , має потужність до 1000 кВт і розвиває швидкість до 25 км/год об`єктивно нічим не підтверджено. Наголошує, що ОСОБА_1 не є водієм та не керував механічним транспортним засобом, що не утворює складу інкримінованого йому правопорушення та виключає його відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав доводи апеляційної скарги та наголошував на їх задоволенні.
ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. 
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 438167 від 30.08.2025, ОСОБА_1 власноруч його підписав (а.с. 5).
Згідно із Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, та за допомогою приладу “Драгер”, результат огляду становить 1,69 проміле. (а.с. 11).
Відповідно до роздруківки результату тесту, виконаного технічним приладом “ALCOTEST 7510”, у ОСОБА_1 було встановлено алкогольне сп`яніння з показником 1,69 %о (а.с. 10).
Із цього відеозапису, долученого до матеріалів справи видно, як був зупинений поліцейськими електротранспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , причиною зупинки стало необережне водіння пристрою та у комендантську годину. Під час спілкування поліцейський повідомляє про підозру про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, водій не заперечує факту вживання алкоголю. Поліцейський вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мови, виражене тремтіння пальців рук, пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу “Драгер”, на що водій погодився. Поліцейський роз`яснює правила продуття приладу, водій здійснює продуття, результат приладу “Драгер” становить 1,69 проміле, поліцейський роз`яснює допустиму норму алкоголю у крові у 0,2 проміле, з результатом був згоден. Поліцейський повідомляє про складання протоколу стосовно нього за ч. 1 ст. 130 п. 2.9 а) ПДР, роз`яснює права і обов`язки. Водій підписує протокол на камеру, останнього було відсторонено від права керування транспортним засобом.
Так, згідно п 2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Термін "транспортний засіб" означає сукупність усіх механічних і немеханічних засобів, які можуть бути використані для руху дорогами загального користування.
Пунктом 1.10 ПДР визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
З порівняння понять «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Тому, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.
Отже, пунктом 1.10 ПДР наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них.
Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Таким чином, Правилами дорожнього руху розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» і «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018.
Під час розгляду справи поліцейськими не надано доказів відносно того, що самокати прокатної служби є транспортним засобом згідно встановлених вимог Правил дорожнього руху, адже номінальна потужність двигуна електросамокатів може бути різною. При цьому, поліцейським не зазначено марку самокату, а тому твердження у протоколі про те, що електросамокат, яким керував ОСОБА_1 , має потужність до 1000 кВт і розвиває швидкість до 25 км/год об`єктивно нічим не підтверджено. 
Наявність посвідчення водія та реєстраційного документа передбачено виключно для механічних транспортних засобів. (п. 2.13 ПДР). Крім того, Правила дорожнього руху взагалі не містять такого визначення як «легкий персональний електричний транспортний засіб колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться у рух виключно електричним тяговим двигуном» та не відносять такий транспортний засіб до механічних, в розумінні положень Правил дорожнього руху, як помилково вважали працівники поліції.
Відповідно такі обставини беззаперечно виключають порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та свідчить про те, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, у матеріалах справи відсутні достатні та беззаперечні докази, які б «поза розумним сумнівом» вказували про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, а висунуте йому обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 використовував електричний самокат, як транспортний засіб, останній повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування з додержанням вимог Правил дорожнього руху, проте, на нього як водія електричного самоката та подібних ним транспортних засобів, заборони, передбачені ст. 130 КУпАП, не розповсюджуються.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, не перевірив, чи віднесений електричний самокат за своєю потужністю до механічних транспортних засобів, на керування якими необхідне посвідчення водія відповідної категорії, та постановив необґрунтоване рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі через відсутність складу правопорушення.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про не доведення перед судом поза розумним сумнівом, факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити апеляційну скаргу захисника Бредюка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . 
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	Г. А. Салай