Провадження 2/557/262/2026
Справа 557/2003/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:
судді Оленич Ю.В.,
секретарі судового засідання Довгалець Н.М., Дацюк І.С.,
номер справи 557/2003/25,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в с-щі Гоща за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 
за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову остання зазначила, що з 23 серпня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , у якому у них народилося двоє синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач стверджує, що її шлюб з відповідачем фактично припинив своє існування, вже деякий час вони з відповідачем проживають окремо та не підтримують сімейних відносин, у зв`язку з чим вона подала заяву до суду про розірвання шлюбу. При цьому позивач зауважує, що відповідач не дбає про неї та їх спільних дітей.
Оскільки діти проживають разом із позивачем і вона самостійно не має можливості забезпечити дітям належне утримання у повному обсязі, остання, посилаючись на норми права, які містяться у ст. 150, 157, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, та вказуючи на те, що відповідач є здоровим та працездатним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою корись аліменти на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
15 грудня 2025 року представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що систематично перераховує кошти на утримання дітей та дружини, чим повністю забезпечує потреби своєї сім`ї, а також на те, що між ним та позивачем не припинені шлюбні відносини. У відзиві також зауважено на те, що діти фактично проживають разом із позивачем лише з огляду на умови проходження відповідачем військової служби, а не з причини її одноособового утримання дітей, відповідач систематично відвідує позивача та дітей за можливості на період відпусток, при цьому позивач разом із дітьми повністю знаходиться на його утриманні, оскільки така в силу малого віку дітей не працює.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Позивач розгляд справи просила провести без її участі, про що зазначила у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити, вказавши на обставини, які зазначені у відзиві на позов, акцентувавши увагу на тому, що відповідач повністю забезпечує дітей та позивача матеріально, перераховуючи останній грошові кошти в добровільному порядку та купуючи дітям одяг, що буде продовжувати робити і надалі, а тому спір між сторонами щодо утримання дітей відсутній. Також представник звернула увагу на відсутність в матеріалах справи доказів в підтвердження факту проживання позивача разом з дітьми та заперечила обставини щодо припинення між сторонами шлюбних відносин.
Процесуальні дії у справі
28 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
15 грудня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
29 січня та 30 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача про зупинення провадження у справі.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 23 серпня 2023 року, судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 серпня 2023 року зареєстрували шлюб у Гощанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що було зроблено актовий запис № 83.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2  є батьками  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується даними їх свідоцтв про народження відповідно серії НОМЕР_2 від 03 жовтня 2023 року та серії НОМЕР_3 від 29 жовтня 2024 року, виданих Гощанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Позивач ОСОБА_1 та діти сторін по справі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується даними довідки № 1138 від 23 червня 2025 року, виданої старостою Капитолівського старостинського округу. 
З даних довідки № 6642 від 23 липня 2025 року військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України та військового квитка судом судом установлено, що відповідач перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 оперативно-тактичного з`єднання 1-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 13 січня 2025 року.
Відповідно до довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_2 за період з 01 січня 2025 року по 2 серпня 2025 року та виписки з карток, ОСОБА_2 здійснив переказ грошових коштів ОСОБА_6 за період з 01 вересня по 12 грудня 2025 року на загальну суму 87 010,67 грн.
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Виходячи з аналізу наведених норм закону, які імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття,та встановлених судом обставин - окремого проживання позивача з дітьми та відсутності домовленості між сторонами по справі, які є батьками дітей, щодо визначення розміру аліментів, суд вважає, що порушене право позивача, з якою проживають діти, підлягає захисту шляхом постановлення рішення про стягнення аліментів з відповідача. З огляду на відсутність між сторонами домовленості щодо розміру аліментів судом відхиляються аргументи сторони відповідача про відсутність спору між батьками щодо утримання дітей.
При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на дітей, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних щодо наявності у платника аліментів зобов`язань утримувати інших осіб, відсутність негативних даних щодо його стану здоров`я та матеріального становища, погоджується із запропонованим позивачем до стягнення розміром аліментів.
При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.
За наведених обставин вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають до задоволення.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Розподіл судових витрат
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне в порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави 1211,20 грн судового збору, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно аліменти на дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 листопада 2025 року та до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
-позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
-відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Повне судове рішення складено 02 лютого 2026 року.
Суддя Оленич Ю.В.