КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2026 року м. Київ справа №320/5683/23
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» до Головного управління ДПС у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення бюджетного відшкодування,
в с т а н о в и в: 
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» з позовом, в якому просить: 
стягнути з Державного бюджету України на користь позивача бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за липень, серпень, жовтень 2015 року у розмірі 4 544 958,00грн. (чотири мільйони п`ятсот сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень, 00 копійок). 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем у відповідності до ПК України подано до ДПІ декларацію з ПДВ за липень, серпень, жовтень 2015 року із заявою про автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ. Однак, як зазначає позивач, ДПІ на порушення вимог ПК України не підготувала та не подала до органів державного казначейства висновок із зазначенням заявленої позивачем суми автоматичного бюджетного відшкодування, що порушує право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ у встановлені законодавством строки.
Відповідачами до суду подані відзив на позовну заяву, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечують. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 визнано поважними причини пропуску ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом та відмовлено Головному управлінню ДПС у м. Києві у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду. 
На підставі ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» до контролюючого органу подані податкові декларації з податку на додану вартість за липень, серпень, жовтень 2015 року разом із заявами про бюджетне відшкодування у розмірі 2 177 985,00грн. за липень 2015 року, у розмірі 2 655 476,00грн. за серпень 2015 року та у розмірі 1 373 555,00грн. за жовтень 20215 року.
Податковим органом проведено камеральні перевірки, за результатами яких складені Довідки у формі висновку про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування:
від 18.09.2015 №220/26-56-28-00-14/30075981, яка отримана позивачем лише після 11.11.2020, що підтверджується листом відповідача – 1 №4030/АДВ/26-15-04-04-09;
від 19.10.2015 №4588/26-56-28-00-14/30075981, яка отримана позивачем лише після 11.11.2020, що підтверджується листом відповідача – 1 №4031/АДВ/26-15-04-04-09;
від 10.12.2015 №284/26-56-28-00-14/30075981, яка отримана позивачем лише після 11.11.2020, що підтверджується листом відповідача – 1 №4028/АДВ/26-15-04-04-09.
Наявність заборгованості станом на початок 2018 року також підтверджується листом Державної фіскальної служби України від 22.03.2018 №10284/6/99-99-12-03-02-15, відповідно до якого по ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» обліковується залишок невідшкодованої суми ПДВ у розмірі 5097,3тис. грн., зазначений залишок сформовано по деклараціях за звітні податкові періоди вересень-листопад 2015 року.
З огляду на те, що відповідач протягом тривалого часу не здійснював бюджетне відшкодування коштів шляхом їх перерахування на рахунок платника у банку, ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» звернулося до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На час виникнення спірних правовідносин порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків був визначений у ст. 200 Податкового кодексу України.
Зазначена норма права передбачала, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.
Відповідно до п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.
Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.
Згідно з пп.пп. 200.18.1 - 200.18.3 п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.
Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Посадові особи контролюючих органів та органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в разі порушення визначених у пункті 200.18 цієї статті термінів відшкодування несуть відповідальність відповідно до закону.
Отже, Податковий кодекс України визначає чітку послідовність дій платника податків та контролюючого органу у процесі реалізації права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, а також встановлює строки для вчинення таких дій та наслідки їх порушення.
Згідно з листом Державної фіскальної служби України від 22.03.2018 №10284/6/99-99-12-03-02-15, відповідно до якого по ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» обліковується залишок невідшкодованої суми ПДВ у розмірі 5097,3тис. грн., зазначений залишок сформовано по деклараціях за звітні податкові періоди вересень-листопад 2015 року.
Контролюючим органом не було встановлено обставин, які б свідчили про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вказаний вище період у розмірі 4 544 958,00грн.
Згідно з п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
У відповідності до п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Суд звертає увагу на те, що встановлений ст. 200 Податкового кодексу України механізм контролю з боку податкового органу за правомірністю вимог платника податків про надання бюджетного відшкодування наділяє контролюючий орган повноваженнями на проведення камеральної перевірки заявлених сум, а за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства - документальної позапланової виїзної перевірки. За наявності порушень податкового законодавства контролюючий орган направляє податкове повідомлення.
Як раніше зазначалося, контролюючий орган за наслідками камеральної перевірки встановив обставини, які свідчать про можливе порушення податкового законодавства, однак документальні позапланові виїзні перевірки не проводив та податкові повідомлення із зазначенням підстав відмови в наданні бюджетного відшкодування позивачу не направляв.
Водночас згідно з п. 3.5 довідок обставиною, яка свідчать про необхідність опрацювання схеми постачання було саме те, що основним постачальником ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» є ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», який знаходиться на непідконтрольній українській владі території та не перереєстрований на території України.
Також відповідач повідомив про відсутність правових підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки у подальшому і повернув матеріали камеральної перевірки ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» без реалізації.
Отже, контролюючий орган згідно з Висновками від 18.09.2015 №220/26-56-28-00-14/30075981, від 19.10.2015 №4588/26-56-28-00-14/30075981, від 10.12.2015 №284/26-56-28-00-14/30075981, які отримані позивачем лише після 11.11.2020, що підтверджується контролюючим органом, завершив процедуру проведення перевірки наявності у позивача права на отримання бюджетного відшкодування, не виявивши порушень, які б давали підстави для відмови в проведенні бюджетного відшкодування.
Разом з тим, на час розгляду і вирішення справи в суді, податок на додану вартість у розмірі 4 544 958,00грн. залишається невідшкодованим. 
Вирішуючи питання про обрання способу захисту порушеного права позивача, суд враховує, що протягом періоду, який минув з дня виникнення права на бюджетне відшкодування та звернення до суду, порядок здійснення бюджетного відшкодування неодноразово змінювався.
Так, з 01 лютого 2016 року набули чинності зміни до Податкового кодексу України, відповідно до яких пп. пп. 200.7.2, 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 передбачали, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде:
а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті;
б) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.
Порядок ведення та форма реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до абз. 15 пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 22 лютого 2016 року № 68 «Про затвердження Порядку ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість».
Зазначеною постановою було затверджено Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а також установлено, що:
- до реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість включаються заяви, подані після 01 лютого 2016 року;
- заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, суми податку за якими не повернуті до 01 лютого 2016 року, не включаються до таких реєстрів.
Порядок повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за заявами, що були подані та суми за якими не виплачені до 01 лютого 2016 року - врегульований не був.
З 01 січня 2017 року набули чинності зміни до Податкового кодексу України, які встановили новий порядок бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Питання щодо бюджетного відшкодування сум податку за заявами, які були подані до 01 січня 2017 року, були вирішені шляхом доповнення підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України новими пунктами 52 та 56.
Так, у відповідності до п. 52 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 01 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.
Згідно з п. 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. 
Заяви про повернення ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» суми бюджетного відшкодування є додатками до податкових декларацій з податку на додану вартість за спірний період.
Порядок бюджетного відшкодування за заявами, що подані до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, визначений у п. 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Згідно з вказаною нормою права заява ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість підлягала внесенню до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15, у межах якої ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» оскаржувало бездіяльність податкового органу щодо неподання до органу ДКС України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь товариства, а також заявило вимогу про стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на його користь заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість та пені.
Велика Палата Верховного Суду встановила, що станом на час розгляду справи у суді касаційної інстанції Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює. Крім того, за інформацією, наведеною в листі Державної фіскальної служби України від 26 липня 2017 року № 16189/6/99-99-12-03-02-15 «Про розгляд звернень щодо Тимчасового реєстру» на сьогодні чинним законодавством не передбачено механізм відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та структури такого реєстру.
Враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що такі способи захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не призведуть до ефективного відновлення права платника податків.
У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду визнала обґрунтованим рішення суду апеляційної інстанції про стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.
Такі ж висновки щодо належного способу захисту порушеного права на отримання бюджетного відшкодування викладені в постановах Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі № 805/5067/15-а та від 26 листопада 2019 року у справі № 818/7/16.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД». 
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 26840,00грн. (платіжна інструкція від 06.03.2023 №230). 
Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві підлягає судовий збір у розмірі 26840,00грн.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -
в и р і ш и в : 
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за липень, серпень, жовтень 2015 року у розмірі 4 544 958,00грн. (чотири мільйони п`ятсот сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень, 00 копійок).
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» сплачений судовий збір у розмірі 26 840,00грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.