ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 року м.Дніпро Справа № 908/2455/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),
судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 27.10.2025 (повний текст рішення складено та підписано 27.10.2025, суддя Федько О.А.) у справі № 908/2455/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2455/25 (вх. №21030/08-08/25 від 16.10.2025)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 2)
про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:
11.08.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. (вх. № 2686/08-07/25, документ сформований в системі Електронний суд 09.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» про стягнення 19819,00 грн, з яких: 11850,00 грн - заборгованість, 1265,18 грн - 3% річних та 6703,99 грн інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.10.2025 позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 2, ідентифікаційний код юридичної особи 40144265) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, ідентифікаційний код юридичної особи 38039872) заборгованість у розмірі 11850,00 грн (одинадцять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), 1256,42 грн (одну тисячу п`ятдесят шість гривень 42 коп.) 3% річних, 6703,99 грн (шість тисяч сімсот три гривні 99 коп.) інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 2421,33 грн (дві тисячі чотириста двадцять одну гривню 33 коп.).
В іншій частині позову відмовлено.
16.10.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява вх. №21030/08-08/25 (документ сформований в системі «Електронний суд» 15.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» (позивач у справі) про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2455/25.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.10.2025 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи №908/2455/25 в сумі 9085,60 грн – відмовлено.
Не погодившись з додатковим рішенням суду, через систему «Електронний суд», керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС», звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду від 27.10.2025; ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» про стягнення з ТОВ «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» витрат на професійну правничу допомогу в межах справи № 908/2455/25 – задовольнити; стягнути з ТОВ «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» на користь ТОВ «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9085,60 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки Господарського суду Запорізької області, викладені в рішенні від 27 жовтня 2025 року у справі № 908/2455/25 в частині розподілу судових витрат, не відповідають вимогам чинного законодавства України та усталеній судовій практиці у подібних правовідносинах.
Суд першої інстанції не врахував зміст, обсяг та характер правничої допомоги, наданої адвокатом Грищенком О.М., що підтверджується матеріалами справи, договором про надання правової допомоги та актом приймання-передачі виконаних робіт.
Заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу не є надмірним або завищеним, оскільки відповідає принципам матеріального та процесуального права, відображає фактично виконаний обсяг робіт, погоджений сторонами договору, та є співмірним складності справи.
ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у позовній заяві, з дотриманням вимог статей 42, 46, 123, 124, 126, 129 ГПК України, завчасно повідомило суд про орієнтовний розмір майбутніх судових витрат, зазначивши, що їх остаточний обсяг на момент подання позову визначити неможливо.
Витрати на правничу допомогу у сумі 9 085,60 грн підтверджені договором № 01-08-2025/1 від 01 серпня 2025 року та актом від 15 жовтня 2025 року, відповідають погодинній ставці, кількості відпрацьованих годин і гонорару успіху, визначених сторонами, та не перевищують встановлених договором меж.
Скаржник наголошує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом і клієнтом шляхом зменшення розміру витрат можливе лише за наявності належних доказів їх неспівмірності фактично наданим послугам, яких у справі не встановлено, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду та принципом свободи договору.
Крім того, відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від факту їх фактичної сплати на момент ухвалення рішення.
На думку скаржника, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, порушив норми процесуального права, не надав належної оцінки поданим доказам та поясненням, що призвело до неправильного вирішення питання про розподіл судових витрат.
Згідно до протоколу автоматизованогорозподілу судової справи між суддями від 28.10.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/2455/25. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/2455/25.
07.11.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.
Ухвалою суду від 11.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 27.10.2025 у справі № 908/2455/25. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем/ТОВ «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи, в серпні 2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» про стягнення 19819,00 грн, з яких: 11850,00 грн - заборгованість, 1265,18 грн - 3% річних та 6703,99 грн – інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.10.2025 позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 2, ідентифікаційний код юридичної особи 40144265) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, ідентифікаційний код юридичної особи 38039872) заборгованість у розмірі 11850,00 грн (одинадцять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), 1256,42 грн (одну тисячу п`ятдесят шість гривень 42 коп.) 3% річних, 6703,99 грн (шість тисяч сімсот три гривні 99 коп.) інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 2421,33 грн (дві тисячі чотириста двадцять одну гривню 33 коп.).
16.10.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява вх. №21030/08-08/25 (документ сформований в системі «Електронний суд» 15.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» (позивач у справі) про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2455/25.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.10.2025 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи №908/2455/25 в сумі 9085,60 грн – відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив таке.
Суд встановив, що позивач дотримався процесуального порядку та строків подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також завчасно повідомив суд у позовній заяві про орієнтовний розмір таких витрат відповідно до статті 124 ГПК України.
На підтвердження витрат у сумі 9 085,60 грн позивач надав договір про надання адвокатських послуг, акт прийому-передачі документів та акт здачі-приймання виконаних робіт від 15.10.2025, яким визначено перелік наданих послуг, кількість годин, погодинну ставку та гонорар успіху.
Водночас, проаналізувавши подані докази, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат не підтверджений належними та допустимими доказами їх фактичного надання адвокатом у межах розгляду справи № 908/2455/25.
Суд зазначив, що позовна заява у даній справі підписана керівником позивача, а не адвокатом, а матеріали справи не містять жодних процесуальних чи інших документів, складених адвокатом, які б свідчили про надання ним правничої допомоги у межах цієї справи.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту надання адвокатом правничої допомоги, а відтак заявлені витрати не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.
Керуючись статтями 2, 80, 123, частиною четвертою статті 126 та частиною восьмою статті 129 ГПК України, суд відмовив у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія не погоджується з даним висновком з огляду на наступне.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція наведена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Водночас у ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Наведені висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, від 05.06.2024 у справі №910/14524/22.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Суд зазначає, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Такий правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (додаткова постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21).
У постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance" проти України" від 23.01.2014 (East/West., заява №19336/04, §268)).
При розгляді вимоги заяви щодо оплати "гонорар успіху" адвоката колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, відповідно до яких, у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis vs. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v., заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§70-72).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 з урахуванням практики ЄСПЛ також вказала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві (вх. №2686/08-07/25 від 11.08.2025) повідомив, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) додатково змушений бути понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної даної позовної заяви. Просив в порядку статті 124 ГПК України врахувати те, що орієнтовний розмір понесених судових витрат у зв`язку із існуванням позову ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ТОВ «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів), не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт). Зазначив, що вартість однієї години роботи Виконавця складає від 1 400,00 грн до 1 600,00 грн (в залежності від різного роду умов та чинників, де орієнтовна загальна кількість годин визначається на рівні в цілому не більше 5-7 годин), участь у судовому засіданні (за необхідності), вартість участі у котрому складає 2 000,00 грн 2 500,00 грн (в залежності від різного роду умов та чинників), розмір гонорару не перевищуватиме 7-12% від ціни позову.
На підтвердження витрат на надання правничої допомоги в сумі 9085,60 грн позивачем додано до матеріалів справи: Договір №01-08/2025/1 від 01.08.2025, укладений між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем, Акт прийому-передачі документів від 01.08.2025, Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 15.10.2025.
За умовами договору про надання правничої допомоги №01-08-2025/1 від 01.08.2025 Виконавець зобов`язався надати Замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником та ТОВ «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015», які виникли у зв`язку із несвоєчасним та неналежним виконанням грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів) на підставі банківської виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування ТОВ «ТЕРМОПРОФІЛЬПЛЮС» коштів на поточний рахунок Відповідача згідно платіжного доручення №44 від 24.01.2022 року у розмірі 11850,00 грн, із врахуванням договору №27-09-2024/2 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 27.09.2024, надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення з Боржника відповідно до норм чинного законодавства України, розміру заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів) на підставі банківської виписки від 20 вересня 2017 року, консультацій з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної позовної заяви про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів) на підставі банківської виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування ТОВ «ТЕРМОПРОФІЛЬПЛЮС» коштів на поточний рахунок відповідача згідно платіжного доручення №44 від 24 січня 2022 року у розмірі 11850,00 грн із врахуванням договору №27-09-2024/2 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 27.09.2024, представництві інтересів Замовника у суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів, направлених на виконання умов та обов`язків Виконавця за даним договором.
Правова допомога за цим Договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (п. 1.2 договору).
У пункті 1.3 договору сторони погодили, що повний та остаточний перелік виконаних робіт та наданих послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного договору
Пунктом 3.1 договору встановлено, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 1500,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспорті тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1. Договору). Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи Виконавця, зокрема, та не обмежуючись становить: - ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції 1700,00 грн; судові засідання 2000,00 грн 2500,00 грн / судове засідання у суді відповідної судової інстанції (в залежності від різного роду умов та чинників); побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду, інші види правової допомоги в межах судового розгляду справи із розрахунку 1500,00 грн / год..
Відповідно до п. 3.8 договору сторони погодили, що розмір гонорару Виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь Замовника (задоволення повністю та/або частково вимог Замовника, у відповідності до пунктів 1.1, 2.1 Договору) визначається на рівні, що не перевищуватиме 12% від ціни позову Замовника до ТОВ «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна.
15.10.2025 між Адвокатом та Замовником підписано Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) за змістом якого відповідно до Договору №01-08-2025/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01 серпня 2025 року, за період з 01 серпня 2025 року по 14 жовтня 2025 року Виконавець передає, а Замовник приймає наступні виконані роботи та надані послуги: 
організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань позовної заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ТОВ «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів) на підставі банківської виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування ТОВ «ТЕРМОПРОФІЛЬПЛЮС» коштів на поточний рахунок Відповідача згідно платіжного доручення №44 від 24.01.2022 у розмірі 11850,00 грн, із врахуванням договору №27-09-2024/2 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 27 вересня 2024 року. Підготовка щодо подання до Господарського суду Запорізької області позовної заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ТОВ «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів) на підставі банківської виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування ТОВ «ТЕРМОПРОФІЛЬПЛЮС» коштів на поточний рахунок Відповідача згідно платіжного доручення №44 від 24 січня 2022 року у розмірі 11850,00 грн, із врахуванням договору №27-09-2024/2 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 27 вересня 2024 року (5 годин) із врахуванням наведеного переліку дій.
У пункті 2 Акту зазначено, що загальна вартість вказаних послуг складає 9085,60 грн.
У п. 3 сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 1500,00 грн, кількість годин п`ять, гонорар «успіху» становить 1585,60 грн.
Колегія суддів, оцінивши наведені вище обставини в їх сукупності, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, характеру спірних правовідносин, ступеня складності правової кваліфікації у цій справі, обсягу та належної обґрунтованості процесуальних документів, підготовлених і поданих позивачем до суду, а також беручи до уваги критерії реальності адвокатських витрат (їх дійсності та необхідності) і розумності їх розміру, керуючись положеннями частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 085,60 грн.
Водночас, колегія суддів відзначає, що обґрунтованих підстав для зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем не наведено, а судом не встановлено.
Щодо не підтвердження надання адвокатом Грищенком О.М. правничої допомоги у зв`язку з розглядом господарським судом Запорізької області справи №908/2455/25, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява у справі №908/2455/25 про стягнення заборгованості з ТОВ «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» підписана керівником позивача Міловановою О.М. Однак, в матеріалах справи наявні докази надання правничої допомоги адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем, зокрема, Договір №01-08/2025/1 від 01.08.2025, укладений між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем, Акт прийому-передачі документів від 01.08.2025, Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 15.10.2025.
Відповідно до ст 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» правнича допомога включає, зокрема: 
надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;
представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;
захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Отже, адвокат може надавати правову інформацію, консультації та роз`яснення з правових питань; здійснювати правовий аналіз обставин справи та норм законодавства; формувати правову позицію клієнта; здійснювати правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб. Готувати процесуальні та інші правові документи, зокрема: позовні заяви, відзиви, відповіді на відзиви, заперечення; заяви, клопотання, скарги, пояснення; правові висновки, довідки, аналітичні записки; договори, додаткові угоди та інші документи правового характеру.
За правилами частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Таким чином, підставами для стягнення витрат є сукупність доказів, зокрема:
- договір про надання адвокатських послуг;
- акт (або інший документ) про надані послуги з деталізацією виконаних робіт;
- підтвердження зв`язку наданих послуг із конкретною справою;
- своєчасне повідомлення суду про орієнтовний розмір витрат.
Беручи до уваги зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що факт підписання позовної заяви керівником товариства не є підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. Оскільки, реальність адвокатських витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» підтверджена належним чином, зокрема, Договором №01-08/2025/1 від 01.08.2025, укладений між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем, Актом прийому-передачі документів від 01.08.2025, Актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 15.10.2025. 
Адвокатська діяльність не обмежується виключно представництвом інтересів у суді чи підписанням процесуальних документів. Адвокат має право надавати правничу допомогу у різних формах, зокрема шляхом надання правових консультацій і роз`яснень, здійснення правового аналізу та формування правової позиції клієнта, підготовки заяв, скарг, позовів, клопотань та інших документів правового характеру, а також здійснення правового супроводу діяльності фізичних і юридичних осіб.
Таким чином, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, та з огляду на рівень складності справи та обсяг доказів, що підлягали вивченню та аналізу, Центральний апеляційний господарський суд вважає справедливим та розумним задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи №908/2455/25 в сумі 9085,60 грн.
Отже, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 27.10.2025 у справі № 908/2455/25 підлягає задоволенню, а додаткове рішення, відповідно, скасуванню, оскільки, суд першої інстанції не надав належної оцінки поданим доказам, що підтверджують реальність і обсяг витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 126, 129, 244 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 27.10.2025 у справі № 908/2455/25 задовольнити.
Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 27.10.2025 у справі № 908/2455/25 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи №908/2455/25 в сумі 9085,60 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД МІНУС ТОРГ 2015» (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9085,60 грн.
Доручити Господарського суду Запорізької області видати відповідний наказ із зазначенням всіх необхідних реквізитів.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін