ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/18723/25 пров. № А/857/47821/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М., 
суддів Іщук Л.П., Пліша М.А., 
за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року, прийняте суддею Гавдиком З.В. у м. Львові, повний текст складено 31 жовтня 2025 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови,-

встановив :

ГУ ПФУ у Львівській області (надалі також – позивач) звернулося з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (надалі також – відповідач) про скасування постанови від 05.09.2025 ВП № 75153524 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 відмовлено в задоволенні позову.
Суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах даної справи, відсутні будь які належні та допустимі докази виконання позивачем рішення суду в частині - де зобов`язано позивача здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Аргументи позивача про те, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від ГУ ПФУ у Львівській області, судом не враховується оскільки спірний штраф до позивача застосовано спірною постановою за не здійснення з 01.03.2023 спочатку перерахунку пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром.
Отже, судове рішення не виконане.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФУ у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі № 380/3279/24 не містить кінцевої дати виплати пенсії у вказаному розмірі, нарахування здійснено згідно чинного законодавства, яке діяло станом на час проведення перерахунку.
Звертає увагу на те, що в мотивувальній та резолютивній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі № 380/3279/24 відсутнє зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області щодо здійснення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 без обмеження її максимальним розміром з врахуванням сум індексації відповідно до Постанови №185. А також не була предметом розгляду у цій справі, провадження в якій було відкрито ухвалою суду від 16.02.2024.
Зміст мотивувальної та резолютивної частини рішення суду конкретизує встановлені судом зобов`язання, в межах яких органи Пенсійного фонду України виконують судові рішення. Отже, рішення виконано в межах покладених судом зобов`язань.
Зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі № 380/3279/24 скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.08.2024 ВП № 75153380 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. 
Отже, зазначеним рішенням суду підтверджено правомірність дій ГУ ПФУ у Львівській області з приводу виконання вищезазначеного судового рішення.
Крім того, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Стверджує, що державний виконавець не перевіряв виконання цього рішення та наклав штраф.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.09.2025 відповідачем винесено постанову у ВП № 75153524 про накладення штрафу, при примусовому виконанні виконавчого листа № 380/3279/24 виданого 17.05.2024 Львівським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
У цій постанові відповідачем встановлено:
«Рішенням Львівського окружного адміністративного суду № 380/3279/24 від 17.05.2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885) здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Станом на 05.09.2025 рішення суду боржником не виконано. Окрім того, на адресу відділу надійшла заява стягувача якою повідомлено про невиконання рішення суд.
На день винесення постанови у виконавця відсутні будь які заборони щодо вчинення дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки чи розстрочки виконання, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 статті 19 Закону встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Згідно частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до частини 1 статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження»,
ПОСТАНОВЛЯЮ:
1. За рішення суду не виконано накласти на боржника:
ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ У ЛЬВІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ Україна, 79016, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ адреса: МИТРОПОЛИТА АНДРЕЯ, будинок 10 код ЄДРПОУ: 13814885 штраф на користь держави у розмірі 5100 грн».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – Закон № 1404-VIII).
За змістом статті 1 Закону№ 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пунктів 1, 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За змістом абзацу першого частини 4 статті 18 Закону № 1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону № 1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Пунктами 1 та 6 частини п`ятої статті 19 Закону № 1404-VIII визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина восьма статті 19 Закону № 1404-VIII ).
Згідно з пунктом першим частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (абзац перший частини 6 статті 26 Закону № 1404-VIII ).
Частиною другою статті 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Таким чином, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
В оскаржуваній постанові зазначено, що станом на 26 серпня 2024 боржник рішення суду не виконав.
Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі № 380/3279/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо обмеження пенсійної виплати максимальним розміром при перерахунку пенсії з 01.03.2023; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у рішенні від 01.04.2024 у справі № 380/3279/24 суд щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. зазначив, що такі не підлягають до задоволення, оскільки заявлені на майбутнє. 

Апеляційний суд зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі № 380/3279/24 ГУ ПФУ у Львівській області виконано, зокрема, здійснено перерахунок пенсії в межах покладених судом зобов`язань, зокрема, з 01.03.2023 здійснено перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.11 – 14). Разом з тим, відповідачем не надано жодної оцінки наведеному щодо виконання судового рішення. 
Оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі № 380/3279/24 не містить кінцевої дати виплати пенсії у вказаному розмірі, нарахування здійснено згідно чинного законодавства, яке діяло станом на час проведення перерахунку.
Колегія суддів також враховує і те, що ГУ ПФУ у Львівській області було подано позов про скасування постанови від 26.08.2024 ВП № 75153380 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа № 380/3279/24, виданого Львівським окружним адміністративним судом 17.05.2024, про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.08.2022 пенсію з врахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум . 

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.08.2024 ВП № 75153380 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. 
Таким чином, колегія суддів погоджується із покликанням апелянта на те, що зазначеним рішенням суду підтверджено правомірність дій ГУ ПФУ у Львівській області щодо виконання вищезазначеного судового рішення.
Відтак, у межах спірних правовідносин відсутні обставини, які свідчать про невиконання позивачем вимог виконавчого листа, виданого 17.05.2024 № 380/3279/24 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Крім того, суд погоджується із покликанням апелянта на те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 18.06.2019 № 826/721/16.

Враховуючи зміст встановлених фактичних обставин, описаних вище, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на не правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають з урахуванням вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 272, 287, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.
Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі №380/18723/25 та прийняти постанову, якою позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову від 05 вересня 2025 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №75153524.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	М.А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 09.02.2026.