Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
21 січня 2026 року № 520/26960/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, Комісії в Шевченківському районі щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, третя особа - Управління соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви): 
1. визнати протиправним та скасувати рішення Комісії в Шевченківському районі від 05.09.2025 № 36, щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України;
2. зобов`язати Адміністрацію Шевченківського району Харківської міської ради виплатити з 21.02.2024 р. грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, учаснику бойових дій, у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 залучено до участі в адміністративній справі №520/26960/25 співвідповідача - Комісію в Шевченківському районі щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створену при Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (61166, м. Харків, пр. Науки, буд. 17а). Прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги по справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, Комісії в Шевченківському районі щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створену при Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, третя особа - Управління соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Отже, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням наступних позовних вимог:
1. визнати протиправним та скасувати рішення Комісії в Шевченківському районі від 05.09.2025 № 36, щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України;
2. зобов`язати Комісію в Шевченківському районі щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової компенсації з 21.02.2024 р. за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 280;
3. зобов`язати Адміністрацію Шевченківського району Харківської міської ради виплатити з 21.02.2024 грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, учаснику бойових дій, у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням рішення Комісії в Шевченківському районі від 05.09.2025 № 36 протиправно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України, оскільки, на думку, позивача він має право на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України. При цьому, зазначив, що первинне звернення подане ним у визначений законом строк, а повторне подання заяви здійснено після виконання вимог органу, який не відмовив у компенсації, а лише попросив оновити документи.
Відповідач - Адміністрація Шевченківського району Харківської міської ради, подав до суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що до адміністрації району не надходило заяв від ОСОБА_1 щодо розгляду питання призначення грошової компенсації. Натомість, ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Адміністрації району із заявою від 25.03.2024 щодо розгляду документів для призначення грошової компенсації як внутрішньо переміщеної особи та учасника бойових дій та надав копії документів, а саме: паспорту заявника, паспорту дружини, паспорту сина, свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження сина, довідки з Департаменту житлово-комунального господарства, посвідчення учасника бойових дій, довідки про безпосередню участь в АТО, ООС, довідки про періоди та участі в бойових діях, довідки про відсутність власності, довідки ВПО м. Харків, довідки ВПО м. Маріуполь. Проте, до заяви не було додано копії довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України. Також, ОСОБА_1 до заяви була надана копія посвідчення (додається), яке не відповідає зразку згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, як цього вимагає підпункт 2 пункту 7 Порядку. Таким чином, ОСОБА_1 25.03.2024 не було подано встановлених Порядком документів, у зв`язку з чим неможливо було встановити наявність чи відсутність підстав для призначення грошової компенсації. У зв`язку з чим, Управлінням соціального захисту населення Адміністрації району було надано відповідну відповідь від 09.04.2024 із роз`ясненням щодо надання необхідних документів. Щодо рішення Комісії від 05.09.2025 №36 відповідач зазначив, що ОСОБА_1 взятий на квартирний облік 21.02.2024 року, проте, звернувся із заявою та відповідним пакетом документів щодо призначення грошової компенсації 29.08.2025 року, тобто через 1 рік і 6 місяців з дня взяття на квартирний облік. Таким чином, рішення Комісії від 05.09.2025 № 36 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.08.2025 прийнято у відповідності до діючих на час такого звернення положень Порядку, а тому відсутні підстави для його скасування. Також, посилався на порушення строку звернення до суду з даним позовом.
Відповідач - Комісія в Шевченківському районі щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створену при Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, подав до суду відзив, в якому зазначив, що позивачем у квітні 2024 року не було подано до Управління повний комплект передбачених підпунктом пунктом 7 Порядку виплати грошової компенсації документів і у Управління були відсутні підстави для внесення до комісії подання про виплату грошової компенсації позивачу, про що Управлінням було повідомлено позивача листом від 09.04.2024 р. № 139/0/1061/24. В подальшому, на засіданні комісії, яке відбулося 05.09.2025 року, за результатами розгляду заяви позивачу було відмовлено у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у зв`язку з порушенням терміну звернення за такою компенсацією, оскільки позивач звернувся за призначенням із відповідною заявою про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення після спливу місячного строку після взяття на квартирний облік. Враховуючи вищенаведене, відповідач вважає, що Управління та Адміністрація Шевченківського району Харківської міської ради діяли в межах своїх повноважень та відповідно до норм діючого законодавства України. Також, посилався на порушення строку звернення до суду з даним позовом.
Третя особа надала до суду письмові пояснення, в яких посилалась на ті ж самі обставини, що і відповідачі, а також на порушення строку звернення до суду з даним позовом.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , посвідченням серії НОМЕР_3 та витягом з Єдиного державного реєстру ветеранів війни.
Позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_4 Українського миротворчого контингенту багатонаціональних сил у республіці Ірак і приймав участь у бойових діях та забезпеченні бойової діяльності контингенту, згідно довідки № 414 від 06.05.2005.
Також, позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції у військовій частині НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 , та у військовій частині НОМЕР_6 АДРЕСА_2 , згідно довідки № 1385/1149 від 11.12.2018.
Згідно довідки від 07.09.2017 №0000322333 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивач мав фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно довідки від 10.07.2023 №6326-5002853981 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, наразі, фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_4 .
Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 21.02.2024 № 70 про затвердження протоколу від 31.01.2024 № 2 міської громадської комісії з житлових питань, позивача разом із сім`ю із 3 (трьох) осіб (позивач, дружина, син), на підставі пп. 8 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, ст. ст. 6, 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" взято на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за загальною чергою та включити до списку осіб, які мають право на першочергове одержання житлового приміщення, з урахуванням пільги учасника бойових дій (АТО/ООС) та особи, яка брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Після отримання зазначеного рішення, позивач 25.03.2024 звернувся до Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради з заявою про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Листом Управління соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 09.04.2024 № 139/0/1061-24 позивачу рекомендовано оновити посвідчення учасника бойових дій, а також надати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради про взяття як внутрішньо переміщену особу та членів його сім`ї на квартирний облік та надати довідку про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України.
Після оновлення посвідчення учасника бойових дій позивач 29.08.2025 знову звернувся із заявою разом з відповідними документами до Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради з приводу виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Однак, рішенням Комісії в Шевченківському районі щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створену при Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради № 36 від 05.09.2025 відмовлено позивачу у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України. 
Відмова обґрунтована тим, що позивач взятий на квартирний облік 21.02.2024, проте звернувся із заявою та відповідним пакетом документів щодо призначення грошової компенсації 29.08.2025, тобто через 1 рік і 6 місяців з дня взяття на квартирний облік.
Позивач не погоджується з вказаним рішенням, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Стосовно твердження відповідачів та третьої особи про порушення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У спірних правовідносинах, позивачем з урахуванням уточнених позовних вимог оскаржується рішення Комісії в Шевченківському районі від 05.09.2025 № 36, щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України.
До суду з даним позовом позивач звернувся 10.10.2025, надіславши позовну заяву поштовим відправленням 07.10.2025, тобто, в межах шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.
Отже, в даному випадку, строк звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущено, а тому твердження відповідачів та третьої особи про порушення позивачем строку звернення до суду з даним суд відхиляє.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статей 17, 65 Основного Закону України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними у статті 46 Основного Закону України.
Конституційний Суд України неодноразово висловлював низку юридичних позицій, згідно із якими: «З урахуванням встановленого Конституцією України функціонального призначення Збройних Сил України, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України законодавче регулювання порядку реалізації права на соціальний захист, гарантованого частиною першою статті 46 Конституції України, має здійснюватися у системному взаємозв`язку з вимогами щодо посиленого соціального захисту військовослужбовців у розумінні частини п`ятої статті 17 Основного Закону України»; «припис частини п`ятої статті 17 Конституції України чітко покладає на державу конституційний обов`язок щодо створення системи посиленої соціальної підтримки військовослужбовців і членів їхніх сімей»; «виконання державою конституційного обов`язку щодо забезпечення посиленого соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних або резервістів покликане не тільки забезпечити соціальний захист кожного з них індивідуально, а й сприяти виконанню громадянами України обов`язку щодо захисту Вітчизни - України, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності»; «заходи в сфері оборони держави мають бути своєчасними, послідовними та комплексними, оскільки від їх ефективного запровадження залежить стан обороноздатності України» [абзаци четвертий - сьомий підпункту 5.1 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 06.04.2022 № 1-р(II)/2022].
Розвиваючи зазначені юридичні позиції, Конституційний Суд України у рішенні від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022 вказав на те, що встановлений частиною п`ятою статті 17 Основного Закону України обов`язок держави забезпечити соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, поширюється як на громадян України, які безпосередньо перебувають на такій службі, так і на тих, яких звільнено з неї.
Тобто, на Державу покладається конституційний обов`язок посиленого соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, а також осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності.
Ветерани війни з числа внутрішньо переміщених осіб залишились без житла внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.
Поліпшення житлових умов ветеранів війни-переселенців є невід`ємною і найважливішою частиною соціальної політики держави.
Закон України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Предметом спору у цій справі є рішення Комісії в Шевченківському районі від 05.09.2025 № 36, щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280 «Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» затверджено Порядок виплати грошової компенсації №280, який визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов, включені у списки осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пункті 2 цього Порядку (далі - квартирний облік), які були обліковані як внутрішньо переміщені особи в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних) до 24 лютого 2022 р. і перебувають не менш як один рік на обліку в базі даних.
Відповідно до пункту 2 Порядку виплати грошової компенсації (в редакції станом на 25.03.2024 р. - дату першого звернення позивача з приводу одержання компенсації за належні для отримання житлові приміщення) право на отримання грошової компенсації мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р.
Згідно із пунктом 4 Порядку виплати грошової компенсації за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія).
До складу комісії входять представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об`єднань ветеранів (за їх згодою).
За правилами пункту 5 цього Порядку виплати грошової компенсації (в редакції станом на 25.03.2024 р. - дату першого звернення позивача з приводу одержання компенсації за належні для отримання житлові приміщення) до повноважень комісії належить, зокрема:
перегляд рішення про призначення грошової компенсації за нововиявленими обставинами (у разі змін у майновому стані, у складі сім`ї, зміни показників опосередкованої вартості спорудження житла, зміни місця проживання, у зв`язку з втратою статусу учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, зняття з квартирного обліку тощо);
прийняття рішення про надання дозволу внутрішньо переміщеній особі, яка перемістилася з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії або яка перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), на відкриття поточного рахунка (за стандартом IBAN) із спеціальним режимом використання (далі - спеціальний рахунок) у відділенні АТ «Ощадбанк» (далі - уповноважений банк) за місцем перебування на обліку в базі даних;
прийняття рішення про виплату грошової компенсації, яку було призначено і не виплачено або виплачено не в повному обсязі на території, на якій ведуться бойові дії, внутрішньо переміщеній особі, яка перемістилася з такої території, за місцем перебування на обліку в базі даних;
скасування попереднього рішення за нововиявленими обставинами.
Пунктом 6 Порядку виплати грошової компенсації визначено, що внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи уповноважений представник подає заяву про призначення грошової компенсації в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення).
Підпунктами 2, 9, 13 пункту 7 Порядку виплати грошової компенсації встановлено, що до заяви додаються копії (електронні копії за технічної можливості): посвідчення встановленого зразка згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що підтверджує статус учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни; рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, районної держадміністрацій про взяття внутрішньо переміщеної особи та членів її сім`ї на квартирний облік; довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до пункту 8 Порядку виплати грошової компенсації орган соціального захисту населення не пізніше ніж через десять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами вносить до комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія) подання про виплату грошової компенсації.
Відповідно до п.п. 9-11 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України, орган соціального захисту населення не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики. Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, орган соціального захисту населення не пізніше ніж через три робочих дні вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації. Комісія протягом п`яти робочих днів з дати надходження подання розглядає його по суті та у присутності внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, або її законного представника приймає рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації.
Підстави для відмови внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації перелічені в пункті 13 Порядку № 280 (в редакції чинній на дату першого звернення позивача з приводу одержання компенсації за належні для отримання житлові приміщення). Такими підставами є:
1) невідповідність в документах, що посвідчують внутрішньо переміщену особу або законного представника чи уповноваженого представника, від імені якої подається заява;
2) подання недостовірних відомостей;
3) внутрішньо переміщена особа не брала безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, чи у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (відсутні документи, передбачені підпунктами 3-6 пункту 7 цього Порядку);
3-1) внутрішньо переміщена особа, зазначена в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, не брала участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (відсутні документи, передбачені підпунктом 5-1 пункту 7 цього Порядку);
4) внутрішньо переміщена особа не є особою, визначеною у пунктів 19-21 частини першої статті 6, пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;
5) скасування дії довідки про облік (за винятком випадків, коли дію довідки, виданої до 24 лютого 2022 р., скасовано з підстав її переоформлення у зв`язку із зміною фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії);
6) внутрішньо переміщена особа та члени її сім І, на яких було розраховано грошову компенсацію, володіють майновими правами на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи правом власності на житлове приміщення, що відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу України (на кожного члена сім`ї), що розташовані в населених пунктах на підконтрольній Україні території (крім житлового приміщення, яке зруйноване (знищене) або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, зокрема з моменту введення воєнного стану), або таке нерухоме майно було відчужено протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;
7) внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 р.;
8) внутрішньо переміщеній особі або членам її сім`ї вже надавалося житло або виплачувалася грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщення за рахунок бюджетних та благодійних коштів, залучених коштів суб`єктів господарювання, інших джерел, не заборонених законодавством;
9) внутрішньо переміщена особа не перебуває на обліку в базі даних на час призначення грошової компенсації згідно з відомостями бази даних;
9-1) внутрішньо переміщена особа вперше облікована в базі даних після 24 лютого 2022 р-;
10) наявність обвинувального вироку суду у зв`язку із вчиненням внутрішньо переміщеною особою злочину проти України.
З вказаного переліку підстав для відмови у призначенні грошової компенсації вбачається, що він є вичерпним.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2024 № 1416 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280 "Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України", відповідно до змін право на отримання грошової компенсації відповідно до Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних та звернулися за її призначенням місячний строк після взяття на квартирний облік._Також, зазначеною постановою було розширено перелік підстав, за наявності яких Комісія відмовляє внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації, а саме у разі, якщо внутрішньо переміщена особа звернулася за призначенням, грошової компенсації понад встановлений абз. 1 пункту 6 цього Порядку строк (пп. 7-1 п. 13 Порядку).
Згідно з пунктами 1, 2, 6 Порядку (у редакції на дату звернення позивач вдруге із відповідною заявою) однією з умов виплати грошової компенсації є звернення за її призначенням у місячний строк після взяття на квартирний облік.
У спірних правовідносинах, як встановлено судом, позивач вперше звернувся до Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради з заявою про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, після взяття його разом із сім`ю із 3 (трьох) осіб (позивач, дружина, син), на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за загальною чергою та включити до списку осіб, які мають право на першочергове одержання житлового приміщення, з урахуванням пільги учасника бойових дій (АТО/ООС) та особи, яка брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 21.02.2024 № 70 про затвердження протоколу від 31.01.2024 № 2. 
Листом Управління соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 09.04.2024 № 139/0/1061-24 позивачу рекомендовано оновити посвідчення учасника бойових дій, а також надати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради про взяття як внутрішньо переміщену особу та членів моєї сім`ї на квартирний облік та надати довідку про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України.
Тобто, в даному випадку заяву про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, по суті розглянуто не було; відповідне рішення про призначення або відмову у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України не приймалось.
Позивачу лише рекомендовано оновити посвідчення учасника бойових дій, а також надати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради про взяття як внутрішньо переміщену особу та членів моєї сім`ї на квартирний облік та надати довідку про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України.
Після оновлення посвідчення учасника бойових дій позивач 29.08.2025 знову звернувся із заявою разом з відповідними документами до Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради з приводу виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Однак, рішенням Комісії в Шевченківському районі щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створену при Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради № 36 від 05.09.2025 відмовлено позивачу у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України. 
Відмова обґрунтована тим, що позивач взятий на квартирний облік 21.02.2024, проте звернувся із заявою та відповідним пакетом документів щодо призначення грошової компенсації 29.08.2025, тобто через 1 рік і 6 місяців з дня взяття на квартирний облік.
Отже, перший раз позивач звернувся до Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради вчасно, проте, відповідне рішення прийнято не було з формальних підстав.
Вдруге, позивач звернувся з оновленими даними та документами.
Проте, позивачу відмовлено у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України вже з підстав пропуску строку звернення за нормами чинними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2024 № 1416.
При цьому, у спірному рішенні не заперечується факт надання позивачем повного пакету документів для отримання спірної грошової компенсації.
Разом з тим, як встановлено судом, позивач перебуває на квартирному обліку за місцем проживання складом сім`ї з 3 (трьох) осіб: він, дружина та син; в списку загальної черги з 21.02.2024.
Отже, на момент постановлення позивача на квартирний облік є чинними норми Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в редакції чинній станом на 25.03.2024 (вперше звернення позивача з заявою).
Відповідно до пункту 10 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві у справах щодо оскарження нормативно-правових актів, обов`язково має бути зазначено: відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт.
Суд вважає, що у даному випадку, оскільки первинне звернення позивача не було розглянуто по суті з формальних причин, то строк подання заяви за нормами чинними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2024 № 1416 у даному випадку не підлягає застосуванню.
При цьому, суд враховує, що саме зміни внесенні до Порядку №280 Постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2024 № 1416, призвели до прийняття уповноваженим органом рішення про відмову у наданні такої компенсації при повторному зверненні позивача.
Отже, позивач фактично був позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. 
У контексті застосування принципу незворотності дії закону у часі це означає, що у разі якщо правовідносини стосовно реалізації певного права розпочато у період чинності нормативно-правового акта, за умови, що особа здійснила конкретні дії, що виражають її волевиявлення стосовно реалізації права (звернувся до суб`єкта владних повноважень, подав повний пакет документів) то особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права, навіть якщо до завершення реалізації права вони втратили чинність. 
Таким чином, під час звернення позивача в другий раз Комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, повинна була реалізувати свої дискреційні повноваження на підставі нормативно-правових актів, які були чинні станом на 25.03.2024 (вперше звернення позивача з заявою), тобто, на момент виникнення спірних правовідносин, виходячи з обставин і документів позивача на той час.
А тому, суд критично оцінює мотиви прийняття оскаржуваного рішення, оскільки вони суперечать принципу незворотності дії закону у часі, що порушує право позивача на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.03.2025 у справі №320/47680/23, які в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує при розгляді даної справи.
При цьому, суд враховує, правові висновки постанови Верховного Суду від 02.07.2019 р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) про те, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Аналогічний по суті висновок з приводу умотивованості волевиявлень адміністративних органів викладений і у п.75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18, де указано, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені/зазначені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.
За таких обставини, суд дійшов висновку, що рішення Комісії в Шевченківському районі від 05.09.2025 № 36, щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України, є протиправним та підлягає скасуванню.
З огляду на викладене, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Комісію в Шевченківському районі щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, розглянути по суті заяву про призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової компенсації з 21.02.2024 за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів від 18.04.2018 № 280 «Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), з урахуванням рішення суду у даній справі.
В частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідачів прийняти рішення про призначення позивачу вказаної вище грошової компенсації та виплатити цю грошову компенсацію, суд відмовляє, оскільки вказані позовні вимог є передчасними, заявлені на майбутнє, адже призначення вказаної вище грошової компенсації є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень та така сума виплат ще не призначена, а тому не підлягає до виплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії в Шевченківському районі від 05.09.2025 № 36, щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України.
Зобов`язати Комісію в Шевченківському районі щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, створеної при Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, розглянути по суті заяву про призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової компенсації з 21.02.2024 за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів від 18.04.2018 № 280 «Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), з урахуванням рішення суду у даній справі.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Марини Лук`яненко