Справа № 161/17548/25 	Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/177/26  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2025 року,
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТзОВ) «Укр Кредит Фінанс» звернулося в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 08 лютого 2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1345-4519, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 6 800,00 грн, строк кредитування - 300 днів, знижена процентна ставка – 2,50 % , стандартна ставка – 2,50 %. ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, позичальник порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 14 липня 2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 53 210,00 грн, з яких 6 800,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 46 410,00 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Кредитодавець прийняв рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами на загальну суму 19 210,00 грн за умови погашення позичальником заборгованості за кредитним договором у розмірі 34 000,00 грн.
Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 у свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 000,00 грн, з яких 6 800,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 27 200,00 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2025 року у цій справі позов ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1345-4519 від 08 лютого 2024 року у розмірі 34 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у цій справі є 28 січня 2026 року – дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку слід стягнути з відповідача в користь позивача.
Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За матеріалами справи судом встановлено, що 08 лютого 2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1345-4519, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 6 800 грн, строк кредитування - 300 днів, знижена ставка – 2,50 % та, стандартна ставка – 2,50 % (а. с. 9-12).
Для підписання договору № 1345-4519 від 08 лютого 2024 року позичальником ОСОБА_1 було використано електронний підпис з одноразовим ідентифікатором С1278 відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
На виконання укладеного кредитного договору кредитодавець 08 лютого 2024 року перерахував позичальнику кредитні кошти у розмірі 6 800,00 грн на її банківський рахунок за допомогою системи LiqPay, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1345-4519 від 08 лютого 2024 року (а. с. 16).
Крім того судом встановлено, що позичальник належним чином не виконувала взятих на себе зобов?язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 14 липня 2025 року складає 53 210,00 грн, з яких 6 800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 46 410,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.  Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (стаття 639 ЦК України).
Статтями 526, 527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію (частина 1 статті 3 Закону).
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.  У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).
Звертаючись в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» на підтвердження укладення з відповідачем кредитного договору надав суду електронні докази, а саме: електронний примірник договору, довідку про перерахування суми кредиту № 1345-4519 від 08 лютого 2024 року, розрахунок заборгованості за договором № 1345-4519 від 08 лютого 2024 року.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем надано належні докази, які свідчать про укладення з відповідачем 08 лютого 2024 року кредитного договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
Проте позичальник ОСОБА_1 свої зобов?язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 14 липня 2025 року складає 53 210,00 грн, з яких 6 800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 46 410,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Крім того судом встановлено, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами на суму 19 210,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 34 000,00 грн.
Будь-яких доказів на спростування проведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитом сторона відповідача суду не надала, хоча відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 34 000,00 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді