ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2135/26 Справа № 211/5176/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Кривий Ріг
справа № 211/5176/21
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П., 
секретар судового засідання Дяченко Д.П.
сторони:
позивач Криворізька міська рада
відповідачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцвського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року, яка постановлена суддею Сарат Н. О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 03 листопада 2025 року, 

УСТАНОВИВ:

В провадженні Довгинцвського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вказана цивільна справа, за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшикова К.О. про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності.
Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі № 211/5176/21 за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшикова К.О. про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності, оскільки, на його переконання, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Крім того представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про залишення без розгляду позовної заяви Криворізької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшикова К.О. про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.
Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 09 жовтня 2025 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі № 211/5176/21 та в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 211/5176/21 відмовлено.
Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про роз`яснення судового рішення, а саме ухвали суду від 09 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі № 211/5176/21, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 211/5176/21, у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог посилаючись на те, що йому не зрозуміло мотивування ухвали, зокрема непосилання або посилання суду на певні позиції та постанови Верховного суду, які на думку представника відповідача стосуються або не стосуються обставин справи.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали суду від 09 жовтня 2025 року відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Довгинцвського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року, роз`яснити ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2025 року та стягнути із позивача на свою користь судові витрати, що повязані із розглядом апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи ухвалу 09 жовтня 2025 року ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі № 211/5176/21 та відмову в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 211/5176/21 суд першої інстанції посилався на висновки, викладені в постановах Верховного Суду y справах зовсім із неподібних та не тотожних правовідносин, по відношенню до даної справи. 
При цьому, в ухвалі суду не було зазначено, які саме для суду будуть достатні докази здійснення господарської діяльності на спірній земельній ділянці, а тому, існувала необхідність у роз`яснені того, які саме докази необхідно подати учасникам справи для підтвердження здійснення господарської діяльності на спірній земельній ділянці. 
Тому апелянт вважає, з огляду на наведені обставини існувала необхідність у роз`ясненні судового рішення - ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2025 року.
Тобто, існували правові підстави для роз`яснення судового рішення, а саме ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2025 року. Проте, суд першої інстанції зазначив, що роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню, у випадку, якщо вони не виконані або закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обгрунтовану, на переконання представника позивача, апеляійну скаргу відповідача ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача представника ОСОБА_1 – адвоката Лісового Д.О., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника Криворізької міської ради – Скляр Н.М., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно дост. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у роз`ясненні ухвали про відмову у зупиненні провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що мотиви, якими керувався суд при вирішенні відповідного клопотання, викладені у її мотивувальній частині. Ухвала не підлягає примусовому виконанню, а отже і не може бути предметом окремого роз`яснення.
Такі висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам.
Відповідно до положень частини 1 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
За частиною 2 статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Згідно із положеннями частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.
Зі змісту зазначеної статті слідує, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, а підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Відповідно до п.п. 13, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» при роз`ясненні рішення суд в ухвалі викладає більш повно і ясно частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду; суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення і не вправі вирішувати питання, які не були предметом судового розгляду. Суд може лише змінивши форму викладення більш повно і ясно навести частини рішення, що викликають певні труднощі для розуміння. Суд при роз`ясненні судового рішення не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, чи змінювати його зміст. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Аналіз статті 271 ЦПК України вказує на те, що роз`ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово. Головною підставою для подання заяви про роз`яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення. Отже, за змістом цієї норми підлягає роз`ясненню саме рішення суду, яким спір вирішено по суті і яке підлягає виконанню, та повноваження щодо роз`яснення рішення має суд, який його ухвалив, якщо рішення не виконане або не закінчився строк його виконання.
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що "роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 271 ЦПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».
Встановлено, що ухвала суду від 03 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали суду від 09 жовтня 2025 року, не є судовим рішенням по суті спору. Вказана ухвала не підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», не допускає декількох варіантів тлумачення, є зрозумілою, тому не підлягає роз`ясненню за заявою сторін у справі в порядку, передбаченому статтею 271 ЦПК України.
Відтак, ухвала суду від 03 листопада 2025 року про відмову у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали суду від 09 жовтня 2025 року, не є судовим рішенням, яке допускає декілька варіантів тлумачення, є мотивованою, чіткою та зрозумілою, а тому вона не підлягає роз`ясненню в порядку ст. 271 ЦПК України.
Судове рішення є зрозумілим і вмотивованим, не припускає декілька варіантів тлумачення, не викликає утруднення чи неможливість його виконання.
Отже, роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню у випадку, якщо вони не виконанні або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Установивши наведене, суд першої інстанції обґрунтовано виснував про відсутність підстав для роз`яснення ухвали про відмову у зупиненні провадження у справі.
Враховуючи викладене та те що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є недоліками ухвали суду, у задоволенні апеляційної скарги, слід відмовити.
Доводи апеляційної скарги, що стосуються підстав для задоволення клопотання про закриття провадження та задоволення клопотання про залишення без розгляду позової заяви у цій справі виходять за межі предмета апеляційного розгляду, оскільки предметом оскарження є лише ухвала про відмову у роз`ясненні судового рішення.
Колегія суддів наголошує, що ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі та відмову у задоволенні клопотання про залишення без розгляду позової заяви не підлягає оскарженню окремо від рішення суду по суті справи, і заперечення на таку ухвали, у тому числі щодо її мотивів, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення по суті, а не до скарги на ухвалу про відмову у роз`ясненні.
Таким чином, на переконання колегії суддів апелянт, свідомо застосував інститут роз`яснення судового рішення з метою, що об`єктивно суперечить його призначенню та вимогам статті 271 ЦПК України. Це свідчить про недобросовісне використання процесуальних прав та спрямованість дій на штучне затягування розгляду справи. Колегія суддів акцентує, що процесуальні дії учасника справи, які не мають легітимної мети у вигляді безпосереднього сприяння вирішенню спору по суті, можуть бути розцінені як зловживання процесуальними правами, що проявляється у штучному ускладненні цивільного судочинства та суперечить його основним завданням, згідно зі ст. 44 ЦПК України.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.
Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Довгинцвського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 27 січня 2026 року.

Головуючий: 

Судді: