ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року	справа № 380/13826/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
у с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області з вимогами:
- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС України у Львівській області від 07.11.2024 року № 00482540901 про нарахування (грошового зобов`язання) в сумі 21 300 грн., по коду платежу 21081500 на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 23 Закону України від 18.06.2024 № 3817- IX «Про держане регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту фактичної перевірки, на підставі якого прийняте оспорюване рішення, є безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що оспорюване рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства України та підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити повністю. Просив позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 11.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Ухвалою від 29.01.2026 розглянуто клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№62067 від 30.07.2025), в якому позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. Зокрема вказав, що за наслідком акту фактичної перевірки, Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято рішення від 07.11.2024 № 00482540901, яким за виявлене перевіркою порушення ч.1 ст.23 Закону України № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистелятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» на підставі п.13 ч.2 ст.73 Закону України № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистелятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.» застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 21300,00 грн.
Щодо доводів позивача, що продавець ОСОБА_2 при відпуску тютюнових виробів помилково вказала ОСОБА_1 , як реалізатора продукції вказує, що як вбачається з обґрунтувань позивача ОСОБА_2 працює касиром у ФОП ОСОБА_3 , а не у ФОП ОСОБА_1 . При цьому, позивачем не надано жодних підтверджень що касир ОСОБА_2 мала доступ до ПРРО, яке зареєстроване на ФОП ОСОБА_3 , а тому долучені пояснення ОСОБА_2 та трудові договори не спростовують встановлено порушення.
Крім цього вказує, що ФОП ОСОБА_1 не зверталась з запереченням на акт фактичної перевірки та жодних доказів такого звернення до позовної заяви не надала.
Відтак, ГУ ДПС у Львівській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх.№65713 від 12.08.2025) у якій критично оцінює доводи наведені у відзиві. Просить задовольнити позовні вимоги.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи ФОП ОСОБА_1 зареєстрована ФОПом 2-ї групи
Головне управління ДПС в Тернопільській області відповідно до наказу від 16.10.2024 року № 2216-п та направлень на перевірку від 16.10.2024 року № 3899/09-01, № 3900/09-01 була проведена фактична перевірка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Перевірка проведена у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить підпис в направленнях на перевірку.
Перевіркою встановлено порушення ч.1 ст.23 Закону України № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистелятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Оскільки позивач зареєстрований у м. Львові, матеріали фактичної перевірки надіслані до ГУ ДПС України у Львівській області для прийняття рішення.
За наслідком акту фактичної перевірки, Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято рішення від 07.11.2024 № 00482540901, яким за виявлене перевіркою порушення ч.1 ст.23 Закону України № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистелятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» на підставі п.13 ч.2 ст.73 Закону України № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистелятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.» застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 21300,00 грн.
24.03.2025 позивач звернулась до ГУ ДПС у Львівській області із заявою про надання копії податкового повідомлення - рішення від 07.11.2025 № 00482540901.
31.03.2025 відповідач листом направив позивачу копію податкового повідомлення-рішення.
30.04.2025 позивач звернулась до ГУ ДПС у Львівській області із заявою про зняття нарахування в сумі 21 300 грн., вказавши що продавець ОСОБА_2 при відпуску тютюнових виробів помилково вказала ОСОБА_1 , як реалізатора продукції, замість ОСОБА_3 .
Листом від 15.05.2025 відповідач відмовив у задоволенні такої заяви.
Позивач не погоджується із податковим повідомленням-рішенням, зазначеним вище, а, відтак, звернувся з позовом до суду.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України № 3817- IX «Про держане регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Відповідно до підпункту 14.1.56-3. пункту 14.1 статті 14 ПК України, електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин.
Електронні сигарети можуть бути одноразовими або багаторазовими Рідини, що використовуються в електронних сигаретах, - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях (підпункт 14.1.56-4 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
За правилами підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України, маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України, до підакцизних товарів належать, зокрема, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.
За приписами пункту 226.1 статті 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України).
Відповідно до пункту 23 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, на тютюнові вироби, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марки наклеюються:- на пачки сигарет та цигарок серійного виробництва, сигар, сигарил, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням, а також цигарок, упакованих у сувенірні коробки (незалежно від їх розміру), - у такій спосіб, щоб марки обов`язково розривалися під час відкривання;- на тютюнові вироби в упаковці, що підлягає обгортанню у поліпропіленову плівку, - під плівку;- на ємності (упаковки) з рідиною, що використовуються в електронних сигаретах, - у такий спосіб, щоб марки обов`язково розривалися під час відкривання.
Отже, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, підлягають маркуванню марками акцизного податку, яке здійснюється з урахуванням вимог статті 226 ПК України та Положення №125, відповідно підакцизна група товарів повинна зберігатись виключно в місцях зберігання, внесених до Єдиного реєстру місць зберігання.
Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 р. №481/95 ВР (надалі - Закон № 481) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.
Статтею 1 Закону № 481 визначено основні поняття: місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту етилового, біоетанолу та спиртових дистилятів, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;
Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться податковими органами і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників;
Єдиний реєстр ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі;
Єдиний реєстр ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, містить відомості про:
- ліцензіатів (для юридичних осіб - найменування, код ЄДРПОУ, для фізичних осіб- суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва);
- прізвище, ім`я, по батькові, номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки та повідомили про це відповідний податковий орган і мають відмітку в паспорті), для спільної діяльності без створення юридичної особи найменування, код ЄДРПОУ особи, відповідальної за ведення обліку спільної діяльності, для іноземного суб`єкта господарювання;
- найменування постійного представництва, реєстраційний номер постійного представництва;- місця виробництва та/або оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, місця роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах (адреси).
Стаття 2 Закону № 481 визначає основні засади організації виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального.
Стаття 3 цього ж Закону передбачає порядок видачі, анулювання ліцензій на виробництво спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального
Відповідно до ч. 8 ст. 2 Закону №481 виробництво алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) незалежно від форм власності за наявності відповідної ліцензії.
Наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 № 251 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру» затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання (далі Порядок № 251).
Пунктом 1.1 розділу 1.1 Порядку №251 наведене таке саме визначення поняття «Єдиний держаний реєстр місць зберігання» - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.
Разом з цим, п. 1.4. розділу 1 наведеного Порядку №251 визначає, що «У разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, до суб`єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у порядку, установленому чинним законодавством».
Пунктами 2.1 та 2.2. розділу 2 Порядку ведення Єдиного реєстру та ч. 10 ст. 2 Закону № 481/95-ВР передбачено, що внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта підприємницької діяльності з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання, а також відомостей про заявника: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
При цьому, пунктом 4.3 статті 4 Порядку ведення Єдиного реєстру визначено, що у разі зміни відомостей про заявника місця зберігання (найменування або місцезнаходження юридичної особи, прізвища або місця проживання фізичної особи суб`єкта підприємницької діяльності) або характеристик місця зберігання орган державної податкової служби, який вносив місце зберігання до Єдиного реєстру, на підставі заяви суб`єкта підприємницької діяльності протягом семи календарних днів вносить зміни до Єдиного реєстру та видає суб`єкту підприємницької діяльності довідку, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.
Відповідно до ч.1 стаття 16 Закону № 481 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції та малих виробництв дистилятів здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.
З 27.07.2024 набрав чинності Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 року № 3817-IX(далі Закон № 3817).
Цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.
Відповідно до п.2розділу VII Закону № 3817,Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.
Пунктом 7 зазначеного розділу передбачено, що Кабінет Міністрів України зобов`язано протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити розроблення та затвердження нормативно-правових актів, передбачених цим Законом.
У відповідності до п. 35.ч. 2 ст. 73 Закону № 3817 до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах, а саме за зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання, - 100 відсотків вартості товарів (продукції), наявних у такому місці зберігання, але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Згідно із вимогами ч. 3 ст. 73Закону № 3718податкові органи застосовують та стягують фінансові санкції у вигляді штрафів, передбачені частиною другою (крім пунктів 3, 6, 24) цієї статті, у порядку, визначеному Податковим кодексом України.
Згідно п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790(далі Порядок № 790), зі змінами визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
За змістом п. 6 Порядку № 790 рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним (ДПС та її територіальні органи), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держпродспоживслужби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального зобов`язані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності (п. 7 Порядку № 790).
Матеріалами справи стверджується, що податкове повідомлення-рішення № 00482540901 від 07.11.2024 прийнято за наслідком акту фактичної перевірки, яким за виявлене перевіркою порушення ч.1 ст.23 Закону України № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистелятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» на підставі п.13 ч.2 ст.73 Закону України № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистелятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.» застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 21300,00 грн.
Судом встановлено, що в ході перевірки встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 встановлено факт реалізації тютюнових виробів - тютюнових стіків без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а саме: 14.09.2024 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 встановлено факт реалізації двох пачок тютюнових стіків HEETS ZIING WAVE по ціні 105,00 грн за пачку, на загальну суму 210,00 грн, що підтверджується фіскальним чеком № 3038745196.
Що свідчить про факт реалізації тютюнових виробів тютюнових стіків без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.
Крім цього, суд наголошує, що ФОП ОСОБА_1 була присутня під час проведення перевірки, а також ознайомились із актом фактичної перевірки від 21.10.2024 № 14060/19-00-09-01/ НОМЕР_1 .
Щодо доводів позивач, що продавець ОСОБА_2 при відпуску тютюнових виробів помилково вказала ОСОБА_1 , як реалізатора продукції, суд вказує таке.
Слід зазначити, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована ФОПом 2-ї групи. 
ФОП 2-ї групи повинні використовувати РРО (реєстратори розрахункових операцій) або ПРРО (програмні РРО) при здійсненні розрахункових операцій, тобто при отриманні готівки або оплати карткою. Виключення становлять випадки, коли оплата надходить виключно на банківський рахунок. 
Для ФОП 2 групи використання ПРРО (Програмний реєстратор розрахункових операцій) є обов`язковим при проведенні розрахункових операцій, тобто при прийомі готівки або оплати банківськими картками. 
Це стосується всіх ФОП 2 групи, незалежно від виду діяльності та обсягу доходу, згідно із законодавством. Відповідно до глави 2 розд. II Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547 із змінами та доповненнями (далі – Порядок), реєстрація реєстратора розрахункових операцій (далі – РРО) здійснюється в контролюючому органі за основним місцем обліку суб`єкта господарювання як платника податків. 
Контролюючим органом за місцем реєстрації РРО до реєстраційного посвідчення вносяться записи щодо назви та адреси господарської одиниці, де використовується РРО, а також найменування контролюючого органу за адресою такої господарської одиниці та дати початку обліку РРО у цьому органі. 
При цьому, зареєструвати програмний РРО можна шляхом подання в ДПС двох основних заяв: форма 1-ПРРО (реєстрація каси) та форма 5-ПРРО (реєстрація касира).
Відповідно до абз.19 ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну. 
Як вбачається з обґрунтувань позивача ОСОБА_2 працює касиром у ФОП ОСОБА_3 , а не у ФОП ОСОБА_1 . 
При цьому, позивачем не надано жодних підтверджень що касир ОСОБА_2 мала доступ до ПРРО, яке зареєстроване на ФОП ОСОБА_3 , а тому долучені пояснення ОСОБА_2 та трудові договори не спростовують встановлено порушення.
Також слід зазначити, що податковим повідомленням-рішенням від 07.11.2024 № 00482540901 визначено штрафні санкції за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а не сплату податків чи зборів згідно Податкового кодексу України.
Підсумовуючи вищенаведене, суд висновує, що податкове повідомлення-рішення від 07.11.2024 № 00482540901про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 21 300 грн., прийняте відповідачем в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно.
Частиною 1статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд висновує, що позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність прийнятого рішення підтверджено належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги задоволенню не належать.
Підстави для застосування положень ст. 139 КАС України щодо розподілу судових витрат у суду відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ЄДРПОУ 43968090) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення - відмовити повністю.
Судові витрати в цій справі розподіляти не належить 
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Грень Наталія Михайлівна