УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №284/641/25 Головуючий у 1-й інст. Піщуліна І. С. 
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого Павицької Т.М.,
суддів Шевчук А.М., Панкеєвої В.А.,
розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін м. Житомирі цивільну справу №284/641/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 25 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Піщуліної І.С. у селищі Народичі, 
в с т а н о в и в :
У жовтні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» звернулось до суду з даним позовом у якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 25642,85 грн, судовий збір в сумі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 9200,00 грн. Вимоги обґрунтовано тим, що 12 листопада 2019 року між акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено в електронній формі угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом до 200000 грн, процентною ставкою 35,99% річних, фіксованим типом процентної ставки, обов`язковим мінімальним платежем у розмірі 5% від загальної суми заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Акціонерне товариство «Альфа-Банк» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Станом на 20 грудня 2021 року заборгованість позивача за кредитним договором складає 25642,85 грн. Окрім цього, на підставі укладеного з позивачем договору факторингу первісний кредитор відступив належне йому право вимоги, а позивач набув всі права кредитора за зазначеним вище кредитним договором й має право вимоги до відповідача. 
Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 25 листопада 2025 року в задоволенні позову ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відмовлено. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем разом із позовом було надано оферту відповідача про отримання кредиту в якій вказані усі істотні умови договору банківського кредиту. Крім того, в оферті зазначено, що відповідач підтверджує власноручним підписом, що йому на його оферту АТ «Альфа Банк» надано акцепту. Отже, укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем відбулося шляхом прийняття оферти (пропозиції) відповідача АТ «Альфа банк» і є укладеним кредитним договором, оскільки усі суттєві умови кредитного договору вказані в оферті на отримання кредиту. Відповідач використав отримані ним кредитні кошти, що підтверджується наданими виписками. Надані позивачем виписки по рахунку є доказами видачі кредиту та доказами наявності заборгованості.
Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Звертаючись з позовом до суду, ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» посилається на те, що 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав до акціонерного товариства «Альфа-Банк» оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, у якій запропонував укласти Угоду, яка є невід`ємною частиною договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
У вказаній Оферті було зазначено такі умови: тип кредиту – кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії 200000 гривень, процентна ставка фіксованого типу 35,99%. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від загальної суми заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. Дата сплати цього платежу визначається відповідно до умов Додатку №4 до Договору. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості запропоновано навести в Тарифах, які є невід`ємною частиною договору. 
Також у Оферті міститься положення про те, що строк відповіді на цю пропозицію складає 30 робочих днів з моменту подання її банку, угода набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту.
20 грудня 2021 року між акціонерним товариством «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу №4, за умовами якого перше відступило за плату належне йому право вимоги до боржників за договорами, а останнє прийняло належні акціонерному товариству «Альфа-Банк» права вимоги, що підтверджується копіями договору факторингу, акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 20 грудня 2021 року.
У пункті 1.1. цього договору міститься визначення права вимоги, яким вважається право грошової вимоги клієнта до боржників, які виникли на момент підписання цього договору або можуть виникнути у майбутньому на підставі укладених між клієнтом та боржниками основних договорів з усіма додатками та додатковими угодами, також всі існуючі майбутні права вимоги на підставі договорів забезпечення за основними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів, після підписання цього договору.
Згідно з копією Витягу з додатку до договору факторингу (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами) за цим договором факторингу передбачено відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за договором №CCNG-631296256 від 12 листопада 2019 року, загальний залишок заборгованості 25642,85 грн, залишок по тілу кредиту 25468,30 грн, залишок заборгованості за штрафними санкціями 174,55 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, сформованої товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс», станом на 20 грудня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №631296256 складає 25642,85 грн, у тому числі: 25468,30 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 174,55 грн – заборгованість за відсотками. 
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що в оферті, підписаній сторонами визначено порядок прийняття АТ «Альфа-Банк» пропозиції ОСОБА_1 укласти правочин, оскільки нею визначено, що угода набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту. Натомість самого Акцепту, який би був підписаний АТ «Альфа-Банк», та який мав засвідчувати прийняття ним пропозиції відповідача, суду не було надано. Також суду не було надано Додаток №4 до Договору, Тарифи, які мають визначати умови сплати платежів, визначених Угодою.
Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За положеннями частини другої вказаної вище статті, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Вбачається, що в Оферті від 12.11.2019, підписаній сторонами вказано, що ця Оферта є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ОСОБА_1 та Банком (далі Договір). 
У розділі V Оферти зазначено, що у Розділі ІІІ Додатку №4 до Договору визначаються такі умови: сума кредиту; процентна ставка; строк користування кредитом; комісійні винагороди; порядок сплати кредиту.
Із витягу з реєстру боржників до договору факторингу вбачається, що АТ «Альфа-Банк» було відступлено ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право грошової вимоги за кредитним договором № CCNG-631296256 від 12.11.2019 року.
Разом з тим, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не надано суду першої інстанції договір № CCNG-631296256 укладений 12.11.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк».
Нормами частини другої статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Матеріали справи не містять погодження Банком (Акцепту) на укладення кредитного договору (угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії), а також відсутній і сам Договір № CCNG-631296256 від 12.11.2019, з погодженням усіх істотних умов, зокрема, розміру кредитного ліміту, відсотків за користування кредитом, строку кредитування, тощо, який є невід`ємною частиною Оферти. 
Надана разом з позовною заявою виписка по рахунку за період з 12.11.2019 по 20.12.2021 року згідно договору, сама по собі, враховуючи відсутність самого кредитного договору, доказів отримання відповідачем відповідної платіжної банківської картки, тощо, не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору та отримання за його умовами грошових коштів.
Крім того, із виписки вбачається нарахування Банком відсотків, комісії, штрафу, законність нарахування яких, не можливо перевірити, у зв`язку із відсутністю самого Договору, який визначає умови таких нарахувань.
Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог стало підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях.
Доводи апеляційної скарги про те, що отримання відповідачем та користування ним кредитними коштами, підтвердженням чого є виписка по картковому рахунку, є належним підтвердженням заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки за відсутності доказів укладення між сторонами кредитного договору, тобто правової підстави для надання банком грошових коштів (кредиту) позичальникові, не може у даному випадку бути підставою для стягнення кредитної заборгованості з відповідача.
Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги позивача щодо неправильного вирішення судом першої інстанції спору не знайшли свого підтвердження, на підтвердження обставин, викладених в апеляційний скарзі, позивачем належних та допустимих доказів не надано, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам справи в межах заявлених позовних вимог.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки доказів того, що між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 12.11.2019 року за №CCNG-631296256, внаслідок якого, у ОСОБА_1 , утворилась заборгованість в розмірі 25642,85 грн, суду не надано, а отже позов є недоведеним та не підлягає задоволенню.
Водночас колегія суддів враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91).
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).
Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» залишити без задоволення.
Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 25 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий 

Судді