ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 915/172/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:
Від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» - Шорстов О.Ю.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» - адвокат Сурикова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025, суддя суду першої інстанції Олейняш Е.М., м. Миколаїв, повний текст рішення складено та підписано 05.11.2025
по справі №915/172/25
за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»
про стягнення коштів у розмірі 143 489 607,14 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.
До Господарського суду Миколаївської області звернулось Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» заборгованість за договором про надання послуг з передачі електричної енергії за № 0221-02024-ПП у розмірі 134 376 051,97 грн., 3 % річних в сумі 2 284 664,42 грн. та інфляційні втрати в сумі 6 828 890,75 грн.
16.05.2025 до Господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява (вх. № 7446/25 від 16.05.2025), в якій позивач уточнив розмір 3 % річних та інфляційних втрат та просив суд стягнути з ТОВ "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" на користь ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» 2 645 851,19 грн. - 3 % річних та 7 577 913, 94 грн. інфляційні втрати та судові витрати.
Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії за № 0221-02024-ПП від 01.01.2025, укладеного між ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» та ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», а саме зобов`язань щодо оплати за надані протягом жовтня 2024 - грудня 2024 послуги з передачі електричної енергії у порядку та строки, встановлені умовами договору, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 134 376 051,97 грн. (з урахуванням сальдування сум за актами коригування).
За порушення виконання грошового зобов`язання за періоди червень 2024 - вересень 2024, жовтень 2024 - грудень 2024 позивачем нараховано відповідачу 3 % річних та інфляційні втрати відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2025 закрито провадження у справі № 915/172/25 в частині стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія на користь позивача Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго 134 185 929,79 грн. - суми основної заборгованості, у зв`язку з відсутністю предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 позов задоволено; стягнуто з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»: - 2 645 851,19 грн – 3 % річних; 7 577 913,94 грн - інфляційних втрат; 122 685,18 грн - витрат по сплаті судового збору.
Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено виконання зобов`язання щодо оплати наданих послуг з передачі електричної енергії, у зв?язку з чим у позивача виникло право для нарахування відсотків річних та інфляційних втрат.
Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25.
Апелянт вказав, що судом першої інстанції не врахована та обставина, що позивач нараховував 3% та інфляційні втрати на планові платежі, після складання актів приймання-передачі послуг, тобто після заміни планового обсягу послуг на фактичний.
Відповідач зазначив, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат на прогнозовані/планові обсяги послуги є правомірним, але за умови зміни вартості послуг з прогнозної/планової на фактичну, після визначення фактичного обсягу наданої послуги. Таким чином, суд першої інстанції зробив неправильний висновок щодо правомірності нарахування 3% після заміни планового обсягу послуги на фактичний, що стало підставою для ухвалення незаконного рішення в частині стягнення 3% річних, нарахованих позивачем після заміни планового обсягу на фактичний.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 року по справі №915/172/25 в частині стягнення з ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 3 % річних в сумі 157 325,30 грн., та ухвалити нове рішення, яким в цій частині відмовити у задоволені позову.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
До Південно-західного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25.
Позивач вказав, що Відповідач у своєму розрахунку не вірно визначає період нарахування 3 процентів річних та інфляційних втрат за прострочення оплати планової вартості Послуги.
Позивач зазначив, що розрахунок відповідача 3 процентів річних та інфляційних втрат не відповідає порядку розрахунку, передбачений договором, є нелогічним та протирічить правовому висновку, викладеному у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі N 912/1941/21 у спорі за подібними правовідносинами, де визначено, що невиконане зобов`язання зі сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місяця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданих послуг.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 11 серпня 2025 року у справі №915/172/25 без змін.
Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/172/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №915/172/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/172/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/172/25.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.01.2026; призначено справу №915/172/25 до розгляду на 05.02.2026 о 12:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.
05.02.2026 у судовому засіданні прийняли участь представник Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» - Шорстов О.Ю. та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» - адвокат Сурикова І.А.

Фактичні обставини встановлені судом.
01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (оператором системи передачі (ОСП)) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (користувач) шляхом підписання заяви-приєднання укладено договір № 0221-02024-ПП про надання послуг з передачі електричної енергії, який є публічним договором та укладено сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Договір та додатки до нього розміщені на офіційному сайті НЕК «УКРЕНЕРГО» https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv-rynku/dogovory/.
Додатками до договору є:
- Додаток 1 «Заява-приєднання»;
- Додаток 2 «Акт приймання-передачі Послуги»;
- Додаток 3 «Акт звірки розрахунків»;
- Додаток 4 «Перелік об`єктів електроенергетики».
Відповідно до п. 14.1 договору цей Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання.
Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення.
Умовами договору передбачено наступне.
Відповідно до п. 1.1 договору цей договір про надання послуг з передачі електричної енергії (далі -Договір) є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі (далі - Користувач). Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Користувача до умов цього Договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.
Відповідно до п. 1.2 договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 309 (далі - КСП), та є однаковими для всіх Користувачів.
Далі за текстом цього Договору ОСП та Користувач іменуються - «Сторона», а разом -«Сторони».
Відповідно до п. 2.1 договору за цим Договором ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.
Послуга, яка надається за цим Договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010), має код: 35.12.
Відповідно до п. 4.1 договору планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua. energy/.
Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті в євро/МВт*год. Крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному вебсайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середньомісячним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, за розрахунковий період надання послуги.
До моменту підтвердження ENTSO-E нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-E нової ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити Користувача у спосіб, визначений цим Договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSO-E. Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим Договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.
Відповідно до п. 5.1 договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги.
Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.
Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.
Відповідно до п. 6.1 договору розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.
Відповідно до п. 6.2 договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:
- 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;
- 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;
- 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Відповідно до п. 6.4 договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем.
Відповідно до п. 6.5 договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі Послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.
У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої Послуги відображаються в Акті коригування.
Відповідно до п.п. 1 п. 7.1 договору ОСП має право отримувати від Користувача своєчасно оплату за Послугу.
Відповідно до п. 9.1 договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та законодавства України.
Відповідно до п.п. 2 п. 9.2 договору ОСП зобов`язується складати та надавати Користувачу акти, рахунки, повідомлення у терміни та у порядку, що визначені в главах 6 та 10 цього Договору.
Відповідно до п.п. 1, 2 п. 9.3 договору Користувач зобов`язується підписувати зі свого боку акти приймання-передачі Послуги, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги та повертати ОСП; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 10.3 договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною:
- у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником;
- у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.
Електронний документ, який направляється Стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з моменту набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі.
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Відповідно до п. 10.4 договору будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).
Податкові накладні отримуються Користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п. 10.5 договору для забезпечення електронного документообігу Сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в Сервісі та дотримуватись правил та інструкції користування Сервісом, які ним передбачені.
Відповідно до п. 10.7 договору Сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних Сторони, є такими, що підписані цією Стороною (уповноваженою нею особою).

В провадженні Господарського суду Миколаївської області перебувала справа № 915/925/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про стягнення 3 660 764, 48 грн. - 3 % річних та 6 037 995, 53 грн. - інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 по справі № 915/925/24 закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 350 893 488,55 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору (погашення відповідачем 350 893 488,55 грн. основного боргу за надані у січні - вересні 2024 року по спірному договору № 0221-02024-ПП від 01.01.2024 послуги з передачі електричної енергії).
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 по справі № 915/925/24 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» на користь ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» 3 660 764,48 грн. – 3 % річних, 6 037 995,53 грн. - інфляційних втрат та 22 804,14 грн. - судового збору.
В рішенні Господарського суду Миколаївської області зазначено, що 3 660 764,48 грн. - 3% річних, 6 037 995,53 грн. - інфляційних втрат нараховано за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме за послуги з передачі електричної енергії в період січень-вересень 2024 по договору №0221-02024-ПП від 01.01.2024 станом на 23.10.2024.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 повернуто без розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у справі № 915/925/24.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підтвердження факту надання послуг за період січень-вересень 2024 позивачем долучено до матеріалів справи акти приймання-передачі послуг та акти коригування, а саме:
- акт приймання-передачі послуг № ПРА-0001763 від 31.01.2024 (за січень 2024) на суму 103 959 706,40 грн.;
- акт приймання-передачі послуг № ПРА-0002282 від 29.02.2024 (за лютий 2024) на суму 91 379 961,98 грн.;
- акт приймання-передачі послуг № ПРА-0002835 від 31.03.2024 (за березень 2024) на суму 92 888 535,43 грн.;
- акт приймання-передачі послуг № ПРА-0003353 від 30.04.2024 (за квітень 2024) на суму 71 412 864,04 грн.;
- акт приймання-передачі послуг № ПРА-0003866 від 31.05.2024 (за травень 2024) на суму 70 005 366,28 грн.;
- акт приймання-передачі послуг № ПРА-0004386 від 30.06.2024 (за червень 2024) на суму 63 978 704,16 грн.;
- акт приймання-передачі послуг № ПРА-0004922 від 31.07.2024 (за липень 2024) на суму 69 825 802,38 грн.;
- акт приймання-передачі послуг № ПРА-0005461 від 31.08.2024 (за серпень 2024) на суму 70 677 846,86 грн.;
- акт приймання-передачі послуг № ПРА-0006045 від 30.09.2024 (за вересень 2024) на суму 64 434 956,06 грн.;
- акт коригування № ПРА_К-0008690 від 10.03.2025 до Акту приймання-передачі послуг № ПРА-0001763 від 31.01.2024, відповідно до якого сума зменшена на 4 398,13 грн. Загальна вартість послуг з передачі електричної енергії за січень 2024 становить 100 101 915,00 грн.
- акт коригування № ПРА_К-0008808 від 12.03.2025 до Акту приймання-передачі послуг № ПРА-0002282 від 29.02.2024, відповідно до якого сума зменшена на 39 454,99 грн. Загальна вартість послуг з передачі електричної енергії за лютий 2024 становить 91 201 808,74 грн.
В зв`язку з порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0221-02024-ПП від 01.01.2024 за період червень-вересень 2024, яке мало місце після 23.10.2024, позивачем нараховано відповідачу 1 184 008, 95 грн. – 3 % річних та 5 796 433, 80 грн. – інфляційних втрат, починаючи з 24.10.2024.
На виконання умов п. 6.2 та п.п. 2 п. 9.2 договору для проведення поетапної оплати за послуги з передачі електричної енергії (планові платежі) позивачем в період з жовтня 2024 по грудень 2024 виставлено відповідачу наступні рахунки-фактури, а саме: 
1) жовтень 2024:
- для оплати 1 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді жовтня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0023892/0221-02024-ПП від 15.10.2024 на суму 22 297 253,12 грн.;
- для оплати 2 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді жовтня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0024375/0221-02024-ПП від 25.10.2024 на суму 23 330 947,02 грн.;
- для оплати 3 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді жовтня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0024855/0221-02024-ПП від 05.11.2024 на суму 29 205 020,70 грн.;
2) листопад 2024:
- для оплати 1 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді листопада 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0025869/0221-02024-ПП від 15.11.2024 на суму 27 849 876,74 грн.;
- для оплати 2 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді листопада 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0026356/0221-02024-ПП від 25.11.2024 на суму 27 780 167,66 грн.;
- для оплати 3 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді листопада 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0026866/0221-02024-ПП від 05.12.2024 за листопад 2024 на суму 25 683 434,70 грн.;
3) грудень 2024:
- для оплати 1 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді грудня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0028373/0221-02024-ПП від 15.12.2024 на суму 30 084 226,49 грн.;
- для оплати 2 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді грудня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0028885/0221-02024-ПП від 24.12.2024 на суму 30 608 334,72 грн.;
- для оплати 3 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді грудня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0029396/0221-02024-ПП від 05.01.2025 за грудень 2024 на суму 34 576 626,01 грн.
За період з жовтня 2024 по грудень 2024 між позивачем та відповідачем підписано шляхом накладання електронно-цифрового підпису акти приймання-передавання послуг на загальну суму 249 222 977,11 грн., а саме:
- акт приймання-передачі послуги № ПРА-0006583 від 31.10.2024 (за жовтень 2024) на суму 73 746 925,14 грн.;
- акт приймання-передачі послуги № ПРА-0007165 від 30.11.2024 (за листопад 2024) на суму 81 848 152,61 грн.;
- акт приймання-передачі послуги № ПРА-0007784 від 31.12.2024 (за грудень 2024) на суму 93 627 899,36 грн.
Крім того, сторонами здійснено врегулювання та підписано акти коригування за попередні розрахункові періоди, які сальдуються при здійсненні поточних розрахунків, а саме: 
- акт коригування № ПРА_К-0007936 від 03.01.2025 до Акту приймання-передачі послуг № ПРА-0006583 від 31.10.2024, відповідно до якого сума зменшена на 168 702, 42 грн. Загальна вартість послуг з передачі електричної енергії за жовтень 2024 становить 73 578 222,72 грн.;
- акт коригування № ПРА_К-0008140 від 30.01.2025 до Акту приймання-передачі послуг № ПРА-0007165 від 30.11.2024, відповідно до якого сума зменшена на 190 122,18 грн. Загальна вартість послуг з передачі електричної енергії за листопад 2024 становить 81 658 030,43 грн.
- акт коригування № ПРА_К-0008403 від 03.03.2025 до Акту приймання-передачі послуг № ПРА-0007784 від 31.12.2024, відповідно до якого сума зменшена на 156 639,61 грн. Загальна вартість послуг з передачі електричної енергії за грудень 2024 становить 93 471 259,75 грн.
На підтвердження факту направлення Актів та рахунків-фактури позивачем долучено до матеріалів справи скрін екрану сторінки системи електронного документообігу АСКОД НЕК «Укренерго».
Позивач в позовній заяві зазначив, що відповідачем до відкриття провадження у даній справі 03.02.2025 повністю погашено заборгованість за жовтень 2024 та частково погашено заборгованість за листопад 2024 на суму 41 100 000,00 грн.
Після відкриття провадження у даній справі відповідачем ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» на користь позивача ПрАТ «НЕК «Укренерго» проведено в повному обсязі оплату суми основного боргу в розмірі 134 185 929,79 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями, а саме:
- платіжна інструкція № 725 від 07.02.2025 на суму 4 000 000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 772 від 11.02.2025 на суму 4 000 000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 814 від 12.02.2025 на суму 4 000 000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 894 від 18.02.2025 на суму 4 000 000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 1091 від 28.02.2025 на суму 16 500 000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 16 від 28.02.2025 на суму 14 600 000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 1230 від 10.03.2025 на суму 4 000 000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 1327 від 11.03.2025 на суму 6 000 000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 1353 від 12.03.2025 на суму 6 000 000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 1386 від 13.03.2025 на суму 6 000 000,00 грн.;
- платіжна інструкція № 1448 від 17.03.2025 на суму 53 000 000,00 грн.;
- платіжна інструкція № 1437 від 17.03.2025 на суму 12 000 000,00 грн. 
- платіжна інструкція № 1465 від 18.03.2025 на суму 6 000 000,00 грн.
- платіжна інструкція № 1487 від 19.03.2025 на суму 6 000 000,00 грн.;
- платіжна інструкція № 1496 від 20.03.2025 на суму 7 000 000,00 грн.;
- платіжна інструкція в національній валюті № 8806 від 21.03.2025 на суму 7 000 000,00 грн.;
- платіжна інструкція в національній валюті № 10165 від 24.03.2025 на суму 7 000 000,00 грн.
В призначенні платежу в усіх платіжних інструкціях зазначено "За послугу з передачі ел.ен. згідно з дог. від 01.01.2024 № 0221-02024-ПП.в т.ч. ПДВ (20%)".
Як вказано вище, у зв`язку з повною оплатою відповідачем основного боргу в сумі 134 185 929,79 грн. ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2025 закрито провадження у справі № 915/172/25 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 134 185 929,79 грн. суми основної заборгованості, у зв`язку з відсутністю предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).
Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
У даному випадку рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25 оскаржується виключно в частині 3 % річних в сумі 157 325,30 грн, нарахованих на заборгованість зі сплати планових платежів за період жовтень-грудень 2024 року.
Таким чином, колегія суддів переглядає рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25 виключно в частині стягнення 3 % річних, нарахованих на заборгованість зі сплати планових платежів за період жовтень-грудень 2024 року.
В іншій частині рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25 колегією суддів не переглядається.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист-це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством “Національна енергетична компанія “Укренерго” оператором системи передачі (ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Миколаївська електропостачальна компанія” (користувач) шляхом підписання заяви-приєднання укладено договір № 0221-02024-ПП про надання послуг з передачі електричної енергії.
Відповідно до п.п. 1 п. 7.1 договору ОСП має право отримувати від Користувача своєчасно оплату за Послугу.
Відповідно до п. 4.1 договору планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Відповідно до п. 5.1 договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги. Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.
Відповідно до п. 6.1 договору розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.
Відповідно до п. 6.2 договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:
- 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;
- 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;
- 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Відповідно до п. 6.4 договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
ОСП на підставі даних фактичного обсягу послуги протягом п`яти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє користувачу акт приймання-передачі наданої послуги (пункт 10.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії).
При цьому у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом п`яти банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів.
Звідси при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць (постанова ОП КГС ВС від 19.08.2022 у справі 912/1941/21).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова об`єднаної палати КЦС ВС від 01.03.2021 № 180/1735/16-ц (61-18013сво18)).
На виконання умов п. 6.2 та п.п. 2 п. 9.2 договору для проведення поетапної оплати за послуги з передачі електричної енергії (планові платежі) позивачем в період з жовтня 2024 по грудень 2024 виставлено відповідачу наступні рахунки-фактури, а саме: 
1) жовтень 2024:
- для оплати 1 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді жовтня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0023892/0221-02024-ПП від 15.10.2024 на суму 22 297 253,12 грн.;
- для оплати 2 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді жовтня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0024375/0221-02024-ПП від 25.10.2024 на суму 23 330 947,02 грн.;
- для оплати 3 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді жовтня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0024855/0221-02024-ПП від 05.11.2024 на суму 29 205 020,70 грн.;
2) листопад 2024:
- для оплати 1 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді листопада 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0025869/0221-02024-ПП від 15.11.2024 на суму 27 849 876,74 грн.;
- для оплати 2 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді листопада 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0026356/0221-02024-ПП від 25.11.2024 на суму 27 780 167,66 грн.;
- для оплати 3 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді листопада 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0026866/0221-02024-ПП від 05.12.2024 за листопад 2024 на суму 25 683 434,70 грн.;
3) грудень 2024:
- для оплати 1 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді грудня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0028373/0221-02024-ПП від 15.12.2024 на суму 30 084 226,49 грн.;
- для оплати 2 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді грудня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0028885/0221-02024-ПП від 24.12.2024 на суму 30 608 334,72 грн.;
- для оплати 3 платежу в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді грудня 2024 виставлено рахунок-фактуру № ПР-0029396/0221-02024-ПП від 05.01.2025 за грудень 2024 на суму 34 576 626,01 грн.
За період з жовтня 2024 по грудень 2024 між позивачем та відповідачем підписано шляхом накладання електронно-цифрового підпису акти приймання-передавання послуг на загальну суму 249 222 977,11 грн., а саме:
- акт приймання-передачі послуги № ПРА-0006583 від 31.10.2024 (за жовтень 2024) на суму 73 746 925,14 грн.;
- акт приймання-передачі послуги № ПРА-0007165 від 30.11.2024 (за листопад 2024) на суму 81 848 152,61 грн.;
- акт приймання-передачі послуги № ПРА-0007784 від 31.12.2024 (за грудень 2024) на суму 93 627 899,36 грн.
Сума основного боргу за період з жовтня 2024 по грудень 2024 повністю оплачена відповідачем, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2025 закрито провадження у даній справі в частині стягнення суми основного боргу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі “Загальні положення про зобов`язання” книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).
Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова ОП КГС ВС від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).
Інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою (постанова ВП ВС від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19).
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (постанова ВП ВС від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц).
Нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення оплати планової вартості Послуги за кожну декаду відповідного розрахункового місяця здійснено позивачем до 15 числа відповідного місяця (включно), а з 16 числа відповідного місяця нараховано 3 % річних та інфляційні втрати за прострочення зобов`язання за фактичний обсяг, погоджений актом надання послуг, який підписувався сторонами у відповідному місяці (жовтень, листопад, грудень 2024).
Колегія суддів вважає, що саме такий порядок нарахування відсотків річних є вірним та обґрунтованим, адже 18-го числа поточного місяця крайній строк оплати планового платежу за першу декаду місяця, отже 19-го числа починається прострочення такого платежу, відповідно 28-го числа поточного місяця крайній строк оплати за другу декаду, тому 29-те – перший день прострочення, а 8-е число наступного місяця є крайнім строком оплати за третю декаду, тому 9-го числа наступного місяця починається прострочення з оплати планового платежу за третю декаду.
Як оплата планової вартості Послуги, так і остаточний розрахунок за фактичний обсяг Послуги по суті є одним і тим самим зобов`язанням з оплати Послуги, що надається у відповідному розрахунковому періоді, розподіл такого обов`язку на окремі платежі у часі (попередня оплата, остаточний розрахунок) не створює умов для припинення існування таких частин зобов`язання.
Невиконане зобов`язання зі сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданих послуг.
Оскільки укладеним між сторонами Договором визначений саме такий порядок розрахунків за надану Послугу як оплата планових платежів та оплата за актом приймання-передачі послуги, то невиконання або неналежне виконання Користувачем як зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу Послуги, отриманої за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з нормами статей 611, 625 ЦК України.
У вказаних висновках колегія суддів звертається до правових висновків Верховного Суду, які викладено у постановах від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21, від 24.11.2022 у справі № 927/713/21, від 23.11.2023 у справі № 925/654/22, від 20.02.2024 у справі № 916/1042/22 та від 13.03.2024 у справі № 904/5899/21.
В постанові Верховного Суду від 10.04.2024 у справі № 913/211/23 вказано, що господарські суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про неможливість нарахування і стягнення штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат при порушенні Користувачем строків оплати планових платежів за Послугу за Договором.
Дані виснвовки Верховного Суду повністю спростовубть посилання апелянта на неправильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності стягнення відсотків річних у повному обсязі.
Перевіривши розрахунок 3 % річних в сумі 1 461 842,24 грн. за порушення строків оплати планових обсягів, а також фактичних обсягів Послуги за розрахункові періоди з жовтня 2024 по грудень 2024, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такий розрахунок є арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Крім того , Велика Палата Верховного Суду зазначила, подібність правовідносин означає тотожність суб?єктного складу учасників відносин, об?єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). До того ж зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).
На переконання колегії суддів, висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 26.11.2023 у справі № 910/15342/23, від 18.07.2024 у справі № 910/1083/23, від 28.01.2025 у справі № 910/1848/23 та від 30.01.2025 у справі № 910/881/24, на які посилався скаржник у апеляційної скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у цій справі, адже умови договорів у даних справах щодо порядку оплати не є тотожним умовам договору у справі №915/172/25.
Як встановлено вище, доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Висновки апеляційного господарського суду.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.08.2025 по справі №915/172/25 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 09.02.2026.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран