Справа № 405/3300/25
Провадження №2/405/983/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Подільський районний суд міста Кропивницького в складі: 
головуючого судді Іванової Л.А. 
при секретарі Гордуз О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/3300/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» звернувся до суду з позовом, який сформовано в системі "Електронний суд» 29.05.2025 року, в якому (позові) просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 87 344 грн. 90 коп., зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 14 липня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як Товариством та відповідачем ОСОБА_1 , як Позичальником укладено Договір кредитної лінії №352019051 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого Товариство зобов`язалося надати Позичальнику кредитні кошти в розмірі 27 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту Товариства ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною Договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Згідно з умовами Договору грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3-х банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором. Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладенні Договору. Відповідно до п.5.3 Договору Позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. 
Зазначив, що 12.11.2024 року відповідно до ст.1077 ЦК України між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №МВ-ТП/8, відповідно до якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №352019051 з моменту підписання Реєстру прав вимоги. 
Вказав, що зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу, відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 100 844 грн. 85 коп.
Проте, позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають стягненню, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути частину заборгованості за Договором кредитної лінії №352019051 від 14.07.2024 року в розмірі 87 344 грн. 90 коп., з якої: заборгованість по кредиту в розмірі 26 999 грн. 90 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 60 345 грн. 00 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 

Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 20 червня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.
Представник позивача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Дорошенко О.В. (діє на підставі доручення в порядку передоручення від 03 грудня 2025 року) в судове засідання подав заяву, сформовану в системі «Електронний суд» 20.01.2026 року, зареєстровану судом 20.01.2026 року за вх. №1764 про розгляд справ без участі представника позивача та підтримання позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом як в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, так і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату та місце розгляду справи. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду від відповідача не надходили.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 липня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як Кредитодавцем та ОСОБА_1 , як Позичальником укладено Договір кредитної лінію №352019051, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту в розмірі 27 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (п.2.1 Договору).
Відповідно до п.2.2 Договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, є загальною сумою кредиту за цим Договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. 
Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 27 000 грн. 00 коп. - 14.07.2024 (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за Договором надаються Позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим Договором (п.п.2.3, п.2.4 Договору).
Дисконтний період кредитування або Дисконтний період – це період користування кредитом, протягом якого Позичальник має право отримувати нові транші у межах встановленого кредитного ліміту, у т.ч., у разі часткового погашення кредиту протягом строку дії Договору. 
Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього Договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором.
Відповідно до п.5.1 Договору кожен окремий транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5375-41XX-XXXX-5168, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором.
Пунктом 7.1 Договору передбачено, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 13.08.2024, а саме: протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу Позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору.
В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; дострокового припинення дії Договору, в порядку, передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору (п.7.2 Договору).
Пунктом 7.3. Договору передбачено, що кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 13.08.2029.
Проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно (п.7.4 Договору).
Пунктами 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5 Договору передбачено, що за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат Позичальника Договором не передбачено.
Процентна ставка за користування Кредитом є базовою процентною ставкою, яка визначається на момент отримання кожного окремого траншу за цим Договором, виходячи з максимального дозволеного розміру денної процентної ставки та розраховується відповідно до ч.4 ст. 8 Закону, з урахуванням пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону. Процентна ставка за Договором є фіксованою і не підлягає зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Разом з тим, Кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість кредиту для Позичальника, що не є зміною істотних умов цього Договору. У разі якщо Позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання Позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначаються шляхом множення базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування кредитом (від дати видачі першого траншу до закінчення строку дії договору чи його дострокового припинення). Фактичне значення загальних витрат за Договором та загальна вартість кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче.
На момент укладення цього Договору та отримання першого траншу за цим Договором базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових траншів за цим Договором після 21.08.2024 року базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної в ч. 5 ст. 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким траншем.
Для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 39150 грн 00 коп. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 12150 грн 00 коп. та суму кредиту в розмірі 27000 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування кредитом протягом дисконтного періоду зі сплатою процентів за базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 9089,90 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою ч. 4 ст. 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою першого траншу за весь строк кредитування: 739530,00 грн) / (сума першого Траншу за Договором: 27000 грн 00 коп.) / (строк кредитування: 1826 днів) ? 100% = 1,50 відсотків в день.
За умови повного дострокового погашення всієї суми кредиту за всіма отриманими траншами протягом 6 (шести) календарних днів після дати закінчення дисконтного періоду кредитування, Кредитодавець зобов`язаний зменшити зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом наступним чином: за період від дати видачі першого траншу до 13.08.2024 р. (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою 0,50 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 182,50 відсотків річних.

У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 13.08.2024 р. розрахунок витрат за кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою 1,43 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 522,96 відсотків річних. Кредитодавець має право зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації, зокрема у разі отримання Позичальником від Кредитодавця та введення в особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на індивідуальну процентну ставку.
Відповідно до п.п.9.1.1.5 Договору передбачено, що Кредитодавець має право: в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди Позичальника відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.
Відповідно до п.14.12 Договору – цей Договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно- комунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. 
Крім того, судом встановлено, що Позичальником ОСОБА_1 14.07.2024 року підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2788 Паспорт споживчого кредиту, який містить всі істотні умови договору №352019051 від 14.07.2024 року. 
Згідно з довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору № 352019051 від 14.07.2024 року, укладеним між Позичальником/Отримувачем - ОСОБА_1 та Кредитодавцем/Платником ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», Кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг Платника: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ОТП БАНК", код банку (МФО): 300528, код за ЄДРПОУ: 21685166; надавач платіжних послуг Отримувача: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УНІВЕРСАЛ БАНК", код банку (МФО): 322001, код за ЄДРПОУ: 21133352; особа Платника: ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код ЄДРПОУ 38569246; особа Отримувача: Місаєв Юрій Леонідович, РНОКПП НОМЕР_2 ; рахунок платника: НОМЕР_3 ; транзитний рахунок для перерахування коштів Отримувачу: НОМЕР_4 ; рахунок/платіжна карта Отримувача: 5375-41XX-XXXX-5168, термін дії: 12.2029; сума платіжної операції: 27000,00 грн.; ідентифікатор платіжної операції: 42095-53600-58043; дата ініціювання платіжної інструкції: 14.07.2024 14:09:17; дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 14.07.2024 14:09:22.
Отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів за укладеним кредитним договором в розмірі 27 000 грн. підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід», за якою в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-757 від 06.09.2023 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер замовлення / код платіжної інструкції: 58D1B42E-5684-4586-92D1-CCDC50C790C9; відправник: ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, код 38569246; номер транзакції: 42095-53600-58043; дата проведення: 2024-07-14; сума переказу, грн.: 27 000 грн.; номер платіжної картки: НОМЕР_5 ; емітент платіжної картки: MONOBANK; код авторизації: 776202; опис: Credit transaction ІНН 2668206451 ОСОБА_1 , Договір (оферта): 352019051 від 14.07.2024. 

При цьому, факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів у зазначеному розмірі, - останнім не заперечується. 
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).
Судом встановлено, що Договір кредитної лінії №352019051 від 14 липня 2024 року був укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до зазначеного Закону електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Договір кредитної лінії №352019051 від 14 липня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого Кредитодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договору, та, у даному випадку, відповідачем зазначений договір підписано з застосуванням одноразового ідентифікатора QAQN.
Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір кредитної лінії №352019051 від 14 липня 2024 року не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», як Клієнтом та ТОВ "Таліон Плюс", як Фактором було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/8, за яким в порядку та на умовах даного Договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 Договору).
Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника (п.2.2 Договору). 
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання Реєстру прав вимоги. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує.
Окрім того, відповідно до п.п.5.1.3 Договору Фактор зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Наступне відступлення Фактором права грошової вимоги за цим Договором до третіх осіб допускається. 
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 12.11.2024 року до Договору факторингу №МВ-ТП/8, ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 (порядковий номер в Реєстрі 73) за Договором кредитної лінії №352019051 від 14 липня 2024 року в розмірі 65 609 грн. 65 коп., з якого: 26 999 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 110 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками та 13 499 грн. 95 коп. заборгованість за іншими нарахуваннями.
При цьому, судом встановлено, що первісний кредитор ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» повідомив позичальника ОСОБА_1 про відступлення ним права вимоги за Договором №352019051 від 14 липня 2024 року до ТОВ «Таліон Плюс» за Договором факторингу від 12.11.2024 року. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», - заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №352019051 від 14.07.2024 року станом на 12 листопада 2024 року за період з 14.07.2024 року по 12.11.2024 року становила 65 609 грн. 85 коп., з якої: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26 999 грн. 90 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 25 110 грн., заборгованості за неустойку в розмірі 13 499 грн. 95 коп., крім того, з зазначеного розрахунку також вбачається, що ОСОБА_1 були внесені платежі на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, в саме: 12.08.2024 року в розмірі 3 915 грн., 11.09.2024 року в розмірі 11 332,00 грн., а всього 15 247,00 грн., тим самим, частково сплачуючи платіж за кредитним договором, відповідач вчинив конклюдентні дії, які свідчать про прийняття умов кредитного договору, який створив для нього певні обов`язки.
Крім того, згідно з наданим позивачем ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором за період з 12.11.2024 року по 07.02.2025 року становить 100 844 грн. 85 коп., з якої: заборгованість за кредитом в розмірі 26 999,90 грн.; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту за період з 13.11.2024 року по 07.02.2025 року в розмірі 35 235 грн., а всього 60 345 грн.; заборгованість за неустойкою в розмірі 13 499 грн. 95 коп. 
Суд зауважує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором є належним та допустимим доказом розміру заборгованості, який, в свою чергу, відповідачем не оспорений.
Крім того, позивачем при зверненні з зазначеним позовом до суду, самостійно визначено обсяг та склад позовних вимог, що підлягають стягненню, на підставі чого, позивач просив стягнути з відповідача частину заборгованості за Договором в розмірі 87 344 грн. 90 коп., з якої: заборгованість по кредиту в розмірі 26 999 грн. 90 коп., та заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 60 345 грн. 00 коп., які нараховані за період з 14.07.2024 року по 07.02.2025 року. 
Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.07.2025 року позивачем ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» направлено в особистий кабінет ОСОБА_1 повідомлення про розірвання договору, за яким зазначено, що право вимоги за кредитним договором № 352019051 від 14.07.2024 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», перейшло та належить ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Вже більше місяця у ОСОБА_1 є прострочена заборгованість по оплаті процентів за користування кредитом за Договором. Станом на 08.02.2025 року заборгованість по оплаті процентів за користування кредитом складає 73844,95 грн. Крім того, зазначено, що пунктом 9.1.1.7. Договору та ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання оплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі шляхом повідомлення Позичальника про дострокове припинення Договору. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту Позичальника. Згідно з п. 14.20 Договору до Товариства також перейшли інші права Кредитодавця, передбачені Договором. На підставі вищенаведеного та пункту 7.2.2. Договору, цим листом повідомлено про дострокове розірвання кредитного договору № 352019051 від 14.07.2024 року з 08.02.2025 р. та про необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 100844,85 грн. 
Отже, всупереч умовам Договору кредитної лінії №352019051 від 14.07.2024 року відповідач ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання та не здійснив платежів для погашення заборгованості за кредитним договором, ні на рахунки ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ні на рахунки первісного кредитора ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Згідно зі ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Відповідно до положень статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору...., неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
При цьому, об`єктивних даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором кредитної лінії №352019051 від 14.07.2024 року у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано і беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість за Договором кредитної лінії № 352019051 від 14 липня 2024 року в розмірі 87 344 грн. 90 коп., з якої: заборгованість за кредитом в розмірі 26 999,90 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 60 345,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України). 
До витрат, пов`язаних з розгляду справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Наведені вище положення процесуального закону дають підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації, при цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При цьому, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, як роз`яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України, (в редакції Закону 2004 року). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Позивачем ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заявлено про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., з приводу чого суд зазначає наступне. 
Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2024 року між позивачем ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як Клієнтом та Адвокатським об`єднанням «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ» укладено Договір про надання правової допомоги №5, за яким Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором (п.1.1 Договору).
Відповідно до п.2.2 Договору для виконання представницьких повноважень та захисту прав і законних інтересів Клієнта Адвокатському об`єднанню надаються наступні повноваження: забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта; представництва інтересів Клієнта в будь-яких судах (у т.ч. в будь-яких інстанціях, в будь-яких судочинствах), а також в інших державних органах (у тому числі, але не виключно) в органах Національної поліції України у всіх її територіальних та ланкових відомствах, Національним антикорупційним бюро України, Службою безпеки України, Генеральною прокуратурою України (та всіма її територіальними та ланковими відомствами), органах податкової служби, Національного банку України, Державної служби з надзвичайних ситуацій, органах місцевого самоврядування, територіальними центрами укомплектування та СП, Збройними силами України та її військовими територіальними формуваннями та перед фізичними та юридичними особами, в органах державної виконавчої служби та перед приватними та державними виконавцями (у т.ч., але не виключно, під час проведення перевірок, на розгляді запитів,заперечень, скарг тощо), з правом подання, особистого підпису (у т.ч. підписувати заяви, документи, засвідчувати вірність копій (фотокопій) документів) і отримання будь-яких документів (у т.ч., але не виключно, листів, запитів, заяв, скарг, претензій, вимог), брати участь у їх розгляді, надавати необхідні пояснення (як усні, так і письмові), отримувати відповіді та інші документи про результат розгляду запитів, заяв, скарг та інших документів Клієнта; надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності Клієнта, складання заяв, скарг, досудових листів, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; проведення юридичного аналізу кредитних справ Клієнта та підготовки їх до досудового, судового та/або позасудового врегулювання; представляти інтереси Клієнта, захищати Клієнта у всіх судових органах (у т.ч. в судах першої інстанції, судах апеляційної інстанції, суді касаційної інстанції) та у всіх судочинствах (у т.ч., але не виключно, у господарському, цивільному, адміністративному, кримінальному тощо), у наказному, позовному, окремому та будь-яких інших провадженнях з правом: складати, підписувати, засвідчувати та подавати документи в межах справ про стягнення заборгованості за кредитними договорами на стадії досудового, судового та/або позасудового врегулювання в тому числі досудові вимоги, позовні заяви, розрахунки, картки обліку, витяги та реєстри прав вимог, договори, листи та інші документи Клієнта по кредитним справам; складати, підписувати та подавати позовні заяви, цивільні позови у кримінальному провадженні, відзиви на позовні заяви, відповіді на відзиви, заперечення, пояснення, вимоги, клопотання, заяви про видачу судових наказів або виконавчих листів, апеляційні скарги, касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, додатки до них та будь-які інші документи; засвідчувати копії (фотокопії) документів, які надаються Клієнтом суду; протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, визнати позов повністю або частково, пред`явити зустрічний позов, укласти мирову угоду; знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи; одержувати рішення, ухвали, постанови, їх копії, виконавчі листи, накази та будь-які інші документи; брати участь у судових засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення суду; подавати свої доводи, аргументи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти; оскаржувати рішення, ухвали, постанови суду (у т.ч. підписувати апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами); користуватися іншими процесуальними правами, встановленими: ЦПК України, ГПК України, КАС України для учасників справи : позивача та відповідача, заявника та боржника, заявника та заінтересованої особи та третіх осіб, їх представників; КУпАП для осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, зокрема свідка, потерпілого тощо, їх захисників, представників; КПК України для сторін: потерпілого та інших учасників (заявника, цивільного позивача, цивільного відповідача, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, свідка тощо) кримінального провадження, їх захисників, представників, бути захисником Клієнта під час проведення обшуку приміщення до якого має відношення діяльність Клієнта або особистого обшуку працівників Клієнта, або будь-яких інших слідчих дій, що передбачені КПК України, представником Клієнта-потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, надавати правову допомогу Клієнту-свідку у кримінальному провадженні (як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження в судах всіх інстанцій), користуватись усіма процесуальними правами захисника/представника, передбаченими КПК України; представляти інтереси Клієнта перед приватними виконавцями, в органах державної виконавчої служби, управліннях юстиції з правом: подавати виконавчі листи, виконавчі написи нотаріуса, накази та (або) інші документи, передбачені чинним законодавством, до стягнення; складати, підписувати та подавати запити, заяви (у т.ч., але не виключно, заяви про відкриття виконавчого провадження) та будь-які інші документи; знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії; оскаржувати дії та (або) бездіяльність приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби, управлінь юстиції; вчиняти інші дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно- правовими актами, які стосуються виконавчого провадження; надавати усні і письмові довідки та консультації щодо законодавства, рекомендації та роз`яснення щодо суті та юридичних наслідків правочинів; з метою отримання відомостей про факти, які можуть бути використані, як джерело відомостей для Клієнта та докази у судових справах, на підставі ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність” звертатися з адвокатськими запитами та збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку, запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою; виконувати всі інші дії, що пов`язані з виконанням цього Договору, в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України.
Пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 Договору передбачено, що правова допомога, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнтом оплачується в розмірі та обсязі погодженому в додатках до цього договору (Додаткових угодах та/або Реєстрах), в гривнях шляхом переказу коштів на рахунок Адвокатського об`єднання та може бути здійснена в будь-який час за надані послуги та в тому числі авансом за надані послуги у майбутньому.
За результатами надання правової допомоги складається акт приймання-передачі наданих послуг (далі – Акт), що підписується представниками кожної зі Сторін. В Акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість.
Акт вважається підписаним, якщо протягом 5 (п`яти) днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на Акт.
В акті, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правової допомоги в залежності від обставин та подій. В цьому випадку сторони керуються умовами Акту.

Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 грудня 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», як Клієнтом та Адвокатським об`єднанням «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ» укладено Додаткову угоду №634 до Договору про надання правової допомоги №5 від 02 грудня 2024 року, за якою Сторони визначили порядок оплати Послуг Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у справі Клієнта до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 352019051 від 14.07.2024 року, та Сторони погодили, що вартість послуг Адвокатського об`єднання по супроводженню справи становить: 5000,00 грн., що включає в себе: аналіз кредитної справи та формування юридичного висновку в розмірі 1000 грн.; підготовка та направлення повідомлення відповідачу про оплату заборгованості (досудова вимога) - 500 грн.; збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у даній справі Адвокатським об`єднанням та підготовка позовної заяви та направлення копії доданих до неї документів до суду - 3500 грн.
Оплата послуг згідно Додатку здійснюється Клієнтом протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання рахунку на оплату послуг від Адвокатського об`єднання шляхом перерахування Клієнтом грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання, що зазначений у реквізитах Договору. 
Пунктами 6, 7 Додаткової угоди передбачено, що послуги вважаються наданими після підписання акту приймання-передачі наданих послуг, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). 
Адвокатське об`єднання надає Клієнту акт приймання-передачі наданих Послуг, в якому зазначається зміст послуг, вартість послуг, яка підлягає сплаті відповідно до умов Договору та цього Додатку, додаткові витрати, які були понесені Адвокатським об`єднанням понад узгоджену вартість послуг (якщо такі мали місце).

Згідно з Актом приймання – передачі наданих послуг від 30.12.2024 року відповідно до Договору про надання правової допомоги №5 від 02 грудня 2024 року, Адвокатське об`єднання «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ» в особі керуючого партнера Колінько А.В., з однієї сторони та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», в особі директора Патіюка В.В., з іншої сторони, склали цей Акт про те, що Адвокатське об`єднання виконало, а Клієнт прийняв послуги за надання правової допомоги у справі Клієнта про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 352019051 від 14.07.2024 року, згідно з Договором про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року та Додатку до нього (Додаткової угоди). Датою фактичного надання послуг Адвокатським об`єднанням і прийняттям їх Клієнтом є дата підписання цього Акту. 
Сторони погоджуються, що Адвокатське об`єднання виконало свої зобов`язання у межах Договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року та Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги у повному обсязі, по справі, а саме: 1) підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; аналіз судової практики; надання юридичних консультацій, тривалістю 4 год., вартістю 1 000 грн.; 2) підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога), тривалістю 2 год., вартістю 500 грн.; 3) підготовка позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у справі та направлення копії та доданих до неї документів до суду, тривалістю 10 год., вартістю 3500 грн. Всього 5 000 грн. 
Відповідно до платіжної інструкції №1534 від 30 грудня 2024 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року та Додаткової угоди №634 від 30.12.2024 року у справі про стягнення кредитної заборгованості, сплатив Адвокатському об`єднанню «ЛЮТІ» 5 000 грн., з призначенням платежу: Оплата за надання правової допомоги згідно Договору №5 від 02.12.2024 року та Додаткової угоди № 634 від 30.12.2024 у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Підсумовуючи, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин.
Визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, за встановлених обставин, суд виходить з заявленого позивачем предмета спору та ціни позову, суб`єктного складу осіб (відповідачем за яким є фізична особа), складених процесуальних документів, та керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, враховуючи також, що відповідачем не заявлялося клопотань про зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу, на підставі чого вважає обґрунтованим заявлений розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». 
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, та враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, оскільки позов подано в системі «Електронний суд», судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС», код ЄДРПОУ 39700642 заборгованість за Договором кредитної лінії №352019051 від 14.07.2024 року в розмірі 87 344 (вісімдесят сім тисяч триста сорок чотири) грн. 90 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС», код ЄДРПОУ 39700642 судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його виготовлення до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3ст.354 ЦПК України.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова