ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/14596/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Бойка С.С., 
за участю:
секретаря судового засідання – Проскурні Я.О., 
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача - Коморної О.В.,
представника відповідача – Бут Д.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до Великобагачанської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Великобагачанської селищної ради , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просять:
- визнати протиправним та скасувати рішення 67 сесії восьмого скликання від 28.05.2025, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1079, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:003:1077, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1076 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 9,6900 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1092;
- визнати протиправним та скасувати рішення 68 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 26.06.2025, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 1,32га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1081, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:003:1075, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1078, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1080 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 11,0100 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1093;
- зобов`язати Великобагачанську селищну раду повернути до Державного земельного кадастру земельні ділянки сформовані за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером 5320280900:00:003:1005 площею 20,70 га, яку було затверджено рішенням 23 сесії восьмого скликання від 17.02.2022 Великобагачанською селищною ради;
- визнати протиправним та скасувати рішення 68 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 26.06.2025 про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону на земельну ділянку з кадастровим номером: 5320280900:00:003:1092, площею 9,6900 га для ведення фермерського господарства (рілля), яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області;
- визнати протиправним та скасувати рішення 69 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 29.07.2025 про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону на земельну ділянку з кадастровим номером: 5320280900:00:003:1093, площею 11,0100 га для ведення фермерського господарства (рілля), яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вищевказані рішення прийнято з порушенням закону, повністю нехтуючи законними інтересами позивачів, а також всупереч рішенню судів та підлягають скасуванню. Зазначено, що надання відповідачем позивачам дозволу на розробку документації із землеустрою та, власне, розроблення та затвердження документації, а також наявність судового рішення, а також відповіді, в якій рекомендується очікувати закінчення військового стану, призвело до того, що позивачі мають законні правомірні очікування отримати в подальшому земельні ділянки у власність.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/14596/25, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
У наданому 12.02.2024 відзиві представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. Зазначив, що рішення суду у справі № 440/5731/23 не містить зобов`язального характеру. Після того позивачі зверталися з листами з вимогою виконати рішення суду, але листи не є підставою для прийняття рішень щодо передачі земельних ділянок у власність. Крім, того якщо б позивачі і подали клопотання з проханням передати у приватну власність земельних ділянок, відповідно до Підпункту 5 пункту 27 розділу X “Перехідні положення” Земельного кодексу України безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Великобагачанською селищною радою з дотриманням норм діючого земельного законодавства прийнято рішення 65 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 25.03.2025 року “Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки”, крім того хочем звернути увагу суду , що з моменту закінчення договору оренди землі пройшов значний час. На підставі даних рішень розроблено відповідну документацію із землеустрою, на підставі яких в Державному земельному кадастрі зареєстровано земельні ділянки площею 9,6900 га з кадастровим номером 53202880900:00:003:1092 та площею 11,0100 га 53202880900:00:003:1093, які в подальшому затверджено на засіданні 67 сесії та 68 сесії відповідно, рішення додаються. Відповідно до ч.1 ст. 134 Земельного кодексу Країни земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким, чином на виконання Земельного кодексу України 26.06.2025 року на засіданні 68 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради “Про проведення земельних торгів у формі аукціону” на земельну ділянку площею 9,6900 га з кадастровим номером 53202880900:00:003:1092 та 29.07.2025 року на засіданні 69 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради “Про проведення земельних торгів у формі аукціону” на земельну ділянку площею 11,0100 га з кадастровим номером 53202880900:00:003:1093. Крім того, проаналізувавши позовну заяву позивачі взагалі не зазначають, які норми порушенні при прийнятті оскаржуваних ними рішення/ а.с.42 - 45/.
21.11.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог / а.с. 115 - 119/.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 вирішено перейти до розгляду справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 16.12.2025/ а.с. 176/.
16.12.2025 у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.01.2026.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/5731/23 адміністративний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_2 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1075 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_6 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1080 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_3 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1076 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_5 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1078 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_1 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1079 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_4 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1077 у приватну власність..
Рішення суду набрало законної сили 17.11.2023 року.
На виконання зазначеного рішення, листом від 12.01.2024 позивачі звернулися до Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області щодо виконання рішення по справі №440/5731/23, яке набрало законної сили.
Листом №403/02-32 від 22.02.2024 на звернення від 12.01.2024 відповідачем було надано відповідь, що вищевказаним судовим рішенням Великобагачанську селищну раду Миргородського району Полтавської області не зобов`язано повторно розглядати клопотання від 21.01.2022 року.
У зв`язку з цим позивачі повторно звернулися до відповідача із заявою від 01.03.2024 в якому просили розглянути питання щодо передачі у приватну власність земельні ділянки по клопотаннях від 21.02.2022.
У відповідь на вказане звернення позивачів, відповідач листом від 27.03.2024 № 631/02-32 повідомив позивачів про те, прийняття рішення щодо передачі у власність земельних ділянок буде можливим не раніше місячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану, який діє на даний час на всій території України у відповідності до підпункту 5 пункту 27 розділу X “Перехідні положення” Земельного кодексу України.
Рішенням 65 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 25.03.2025 надано Великобагачанській селищній раді дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 1,32 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1081, площею 3,23 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1075, площею 3,23 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1078, площею 3,23 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1080, які розташовані за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області.
Рішенням 67 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 28.05.2025 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1079, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1077, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1076 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 9,6900 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1092.
Рішенням 68 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 26.06.2025 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 1,32 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1081, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1075, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1078, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1080 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 11,0100 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1093.
Рішенням 68 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 26.06.2025 виставлено на земельні торги у формі електронного аукціону № 1 – право оренди у розмірі річної орендної плати на земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 9,600 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1092 для ведення фермерського господарства (рілля), яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області.
Рішенням 69 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 29.07.2025 виставлено на земельні торги у формі електронного аукціону № 1 – право оренди у розмірі річної орендної плати на земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 11,0100 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1093 для ведення фермерського господарства (рілля), яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області.
Позивачі, не погодившись із вищевказаними рішеннями Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, звернулися до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.
Відповідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.
Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
З огляду на предмет спору та нормативно-правову регулювання спірних правовідносин, суд вважає за необхідне вказати про те, що дотримання встановленого порядку відведення у власність земель державної або комунальної власності становить особливий суспільний інтерес, оскільки відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. У зв`язку з цим, важливим є суворе дотримання порядку відведення землі у власність фізичним або юридичним особам, а також забезпечити конкурентний спосіб розпорядження таким суспільним активом як земля, зокрема шляхом її передачу в оренду на торгах. Тільки такий підхід забезпечить раціональне використання землі, а також реалізацію принципу рівності перед законом та запобігання всім формам дискримінації.
За змістом статті 3 Земельного кодексу України (далі- ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.
Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
За змістом частин першої - третьої та п`ятої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Позиція Верховного Суду стосовно застосування цих положень Кодексу сформована, зокрема, у постановах від 14 серпня 2018 року у справі №820/2633/17, від 14 серпня 2018 року у справі №823/409/17, від 14 серпня 2018 року у справі №820/2556/17, від 14 серпня 2018 року у справі №461/2778/17, від 31 серпня 2018 року у справі №815/6951/14, від 18 жовтня 2018 року у справі №809/963/16, від 22 квітня 2019 року у справі №809/697/18, від 19 червня 2019 року у справі №2340/3649/18 та від 23 вересня 2019 року у справі №461/2360/17.
Згідно з частиною першою статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.
На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.
Повноваження відповідних органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність встановлені статтями 118, 122 ЗК України.
Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.
Крім того, виходячи з аналізу статті 118 ЗК України, вбачається, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:
- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;
- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;
- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;
- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;
- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Водночас, приписами частини 6 статті 79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.
За приписами статті 25 цього ж Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
У постановах від 12.03.2020 року у справі №815/4257/16, від 04.05.2020 року у справі №802/1539/17-а, від 16.07.2020 у справі №802/1447/17-а, від 23.10.2020 року у справі №802/1535/17-а, від 21.01.2021 року у справі №120/1615/20-а, від 04.05.2022 року у справі №802/1446/17-а Верховного Суд вказав, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.
Згідно земельного законодавства способами формування земельної ділянки, є, у порядку відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок), шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже частина 2 статті 79 Земельного кодексу України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.
Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
Судом встановлено, що позивачі мали намір отримати у приватну власність земельні ділянки для ведення фермерського господарства (тобто в межах видів використання земель сільськогосподарського призначення) за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка вже була сформована, тому формування нової земельної ділянки здійснювалась на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, а не на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/5731/23 встановлено, що на виконання рішення від 04.10.2021 у справі № 440/5792/21 позивачам надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки Фермерського господарства "Іванна 2016" орієнтовною площею 20,7000 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1005.
21.01.2022 позивачі звернулися до Великобагачанської селищної ради з клопотанням про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності площею 20,7000 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1005 та передати у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами 5320280900:00:003:1078, 5320280900:00:003:1080, 5320280900:00:003:1076, 5320280900:00:003:1075, 5320280900:00:003:1079, 5320280900:00:003:1077, площею 3,23 га кожна, для ведення фермерського господарства, розташованих на території Багачанської Першої сільської ради, Великобагачанського району Полтавської області. До клопотань позивачами надано копію паспорту та ідентифікаційного коду, Витяг з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку, Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки.
Рішеннями 23 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 17.02.2022 ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки га кадастровий номер 5320280900:00:003:1005 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області.
Як вже зазначалося судом, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/5731/23 адміністративний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_2 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1075 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_6 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1080 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_3 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1076 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_5 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1078 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_1 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1079 у приватну власність.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області двадцять третьої сесії восьмого скликання від 17.02.2022 щодо відмови ОСОБА_4 в передачі земельної ділянки площею 3,2300 га кадастровий номер 5320280900:00:003:1077 у приватну власність.
Судом критично оцінюються твердження відповідача про те, що рішення суду у справі № 440/5731/23 не містить зобов`язального характеру, а отже він не був зобов`язаний повторно розглянути клопотання позивачів від 21.01.2022 щодо передачі у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами 5320280900:00:003:1078, 5320280900:00:003:1080, 5320280900:00:003:1076, 5320280900:00:003:1075, 5320280900:00:003:1079, 5320280900:00:003:1077, з огляду на те, що після визнання протиправними та скасування вищезазначених рішень клопотання позивачів від 21.01.2022 щодо передачі у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами 5320280900:00:003:1078, 5320280900:00:003:1080, 5320280900:00:003:1076, 5320280900:00:003:1075, 5320280900:00:003:1079, 5320280900:00:003:1077 залишились не розглянутими відповідачем.
Суд звертає увагу відповідача про те, що відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Отже, скасування вищевказаних рішень щодо відмови у передачі у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами 5320280900:00:003:1078, 5320280900:00:003:1080, 5320280900:00:003:1076, 5320280900:00:003:1075, 5320280900:00:003:1079, 5320280900:00:003:1077 не звільняє відповідача від обов`язку прийняти рішення надання або відмову у наданні вказаних земельних ділянок у власність позивачів у відповідності до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України.
З приводу посилання відповідача про заборону передачі земель державної чи комунальної власності у власність громадян, суд зазначає наступне.
У зв`язку із введенням на території України воєнного стану Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24.03.2022 за №2145-XI внесено зміни до розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.
Відповідно до пункту 27 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (підпункт 5 пункту 27 розділу Х "Перехідні положення" Земельного Кодексу України в редакції Закону України від 24.03.2022 №2145-XI).
У подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель" від 19.10.2022 за №2698-IX підпункт 5 пункту 27 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено другим реченням такого змісту: "Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом".
Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються положеннями Земельного кодексу України з урахуванням особливостей, внесених, зокрема, підпунктом 5 пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, що прямо забороняють безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.
Вказані приписи підпункту 5 пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України набрали чинності з 19.10.2022.
Суд вважає за необхідне зазначити, що заборона передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність діє тільки під час дії воєнного стану, а не позбавляє право позивачів на приватизацію вказаних земельних ділянок взагалі.
Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 вказано, що юридичну визначеність слід розуміти через такі її складові елементи: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування).
У Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 також зазначено, що кожна особа залежно від обставин повинна мати можливість орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних юридичних наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.
У рішенні у справі «Kopeckу v. Slovakia» (заява № 44912/98, п. 52) ЄСПЛ узагальнив висновок про належне правове підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування у наступний спосіб: якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. також рішення у справах: «Vilho Eskelinen and Others v. Finland», п. 94, заява № 63235/00; «Haupt v. Austria», п. 47, заява № 9816/82; «Radomilja and Others v. Croatia», п. 142, заява № 25376/06; «Draon v. France», п. 65, заяви № 1513/03, № 11810/03 та ін.).
Поняття «якість закону» (quality of law) охоплює такі характеристики відповідного акта законодавства як чіткість, точність, недвозначність, зрозумілість, узгодженість, доступність, виконуваність, передбачуваність і послідовність. Ці характеристики стосуються як положень будь-якого акта (норм права, які у ньому містяться), так і взаємозв`язку такого акта з іншими актами законодавства такої ж юридичної сили. При цьому норми права, що не відповідають критерію «якості закону» (зокрема, не відповідають принципу передбачуваності (principle of foreseeability) або передбачають можливість різного тлумачення та правозастосування), суперечать і такому елементу принципу верховенства права як заборона свавілля, а застосування таких норм може призвести до порушення конституційних прав особи та неможливість адекватного захисту від необмеженого втручання суб`єктів владних повноважень у права такої особи.
Зазначений підхід був застосований Верховним Судом у постановах, зокрема, від 26 травня 2021 року у справі №824/266/20-а, від 8 липня 2021 року у справі № 160/1598/20, від 28 липня 2021 року у справі № 280/160/20 та від 13 серпня 2021 року у справі № 280/62/20.
Також суд зазначає, що поняття «легітимні очікування», головним чином походять від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. У юридичній практиці зазначений термін також має такі альтернативні назви як правомірні, законні, розумні або виправдані сподівання.
Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України). Реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими.
Принцип легітимних очікувань властивий, головним чином, для публічно-правових спорів, що вирішуються адміністративними судами, оскільки у сукупності з принципами правової визначеності та належного урядування створює надійну основу для гарантування реалізації в Україні основної ідеї/мети системи адміністративних судів, а саме, захисти «малої людини» від «великої держави», в особі її багаточисленних суб`єктів владних повноважень, які наділені множинністю повноважень та низкою механізмів владного примусу.
Легітимні очікування не можна ототожнювати із сподіваннями, що виникають на підставі особистого сприйняття або помилкової оцінки певних обставин чи правових норм; не можуть виникати легітимні очікування, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства; обов`язковою умовою, за наявності якої певне сподівання (вимога) особи набуває ознак легітимного очікування є те, що таке очікування (вимога) має належне правове підґрунтя, тобто наявне достатнє джерело для відповідного очікування (вимоги).
Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі приписів щодо певного права, яке однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, який визначає механізм реалізації такого права, не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.
Враховуючи, що затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок, затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки означає прийняття в подальшому суб`єктом владних повноважень позитивного рішення щодо відведення земельної ділянки у власність позивачів після закінчення воєнного стану в Україні.
Таким чином, твердження позивачів щодо порушення відповідачем їх легітимних очікувань є обгрунтованими.
Щодо розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1079, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1077, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1076 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 9,6900 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1092 та площею 1,32 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1081, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1075, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1078, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1080 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 11,0100 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1093, суд зазначає наступне.
Водночас, приписами частини 6 статті 79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Дозвіл на розробку проекту землеустрою означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, щоб мати змогу у подальшому точно визначити предмет приватизації, оренди тощо. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у майбутньому.
Разом із тим, здійснюючи свої повноваження щодо розпорядження землею, орган державної влади чи місцевого самоврядування на будь-якому етапі надання земельної ділянки у власність чи користування зобов`язаній діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси учасників цих правовідносин, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.
Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) сформулювала правові висновки, згідно з якими неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, виходячи з конкретних обставин справи.
Отже, рішення про надання дозволу на розроблення технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод.
Зазначений інтерес, у разі формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту.
Погодження та затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі технічної документації із землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України) першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього немає законних перешкод.
Судом встановлено, оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами з кадастровими номерами 5320280900:00:003:1078, 5320280900:00:003:1080, 5320280900:00:003:1076, 5320280900:00:003:1075, 5320280900:00:003:1079, 5320280900:00:003:1077 сформована на підставі технічної документації, виготовленими на замовлення позивачів та затверджені рішенням 23 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 17.02.2022, тоюто раніше, у зв`язку із чим вони мають першочергове право на отримання спірних земельної ділянки у власність.
Таким чином суд вважає, що рішення 67 сесії восьмого скликання від 28.05.2025, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1079, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:003:1077, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1076 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 9,6900 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1092 та рішення 68 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 26.06.2025, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 1,32га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1081, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:003:1075, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1078, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1080 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 11,0100 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1093 є протиправними і підлягають скасуванню, а державна реєстрація земельної ділянки площею 11,0100 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1093 та земельної ділянки площею 9,6900 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1092 порушує права позивачів щодо можливості завершити розпочату ними відповідно до чинного законодавства процедуру приватизації земельних ділянок.
Враховуючи, що рішення 68 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 26.06.2025 про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону на земельну ділянку з кадастровим номером: 5320280900:00:003:1092, площею 9,6900 га для ведення фермерського господарства (рілля), яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області та рішення 69 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 29.07.2025 про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону на земельну ділянку з кадастровим номером: 5320280900:00:003:1093, площею 11,0100 га для ведення фермерського господарства (рілля), яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області є похідними від рішень відповідача про затвердження технічної документації із землеустрою від 28.05.2025 та 26.06.2025 відповідно, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Великобагачанської селищної ради повернути до Державного земельного кадастру земельні ділянки сформовані за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером 5320280900:00:003:1005 площею 20,70 га, яку було затверджено рішенням 23 сесії восьмого скликання від 17.02.2022 Великобагачанською селищною ради суд зазначає таке.
Статтею 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство або державна установа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, розробленні та забезпеченні функціонування програмного забезпечення для публічного моніторингу земельних відносин та інформаційної взаємодії з іншими державними електронними інформаційними ресурсами.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Враховуючи, що Великобагачанська селищна рада Миргородского району Полтавської області є органом місцевого самоврядування, а не центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а отже у відповідача відсутні повноваження для внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст.
Таким чином у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
З огляду на викладене, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, за приписами частини 8 цієї статті, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
У відповідності до зазначеної норми суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення всіх судових витрат на відповідача.
ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 6056,00 грн.
Отже, з огляду на задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути Великобагачанської селищної ради на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн.
Керуючись статтями 241 - 245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_5 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Великобагачанської селищної ради (вул. Шевченка, буд.73, смт. Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область, 38300, код ЄРДПОУ:21044600) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення 67 сесії восьмого скликання від 28.05.2025 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1079, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:003:1077, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1076 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 9,6900 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1092.
Визнати протиправним та скасувати рішення 68 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 26.06.2025 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок площею 1,32га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1081, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:003:1075, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1078, площею 3,23 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1080 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а саме: земельна ділянка площею 11,0100 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:1093.
Визнати протиправним та скасувати рішення 68 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 26.06.2025 Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону на земельну ділянку з кадастровим номером: 5320280900:00:003:1092, площею 9,6900 га для ведення фермерського господарства (рілля), яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області.
Визнати протиправним та скасувати рішення 69 сесії восьмого скликання Великобагачанської селищної ради від 29.07.2025 Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону на земельну ділянку з кадастровим номером: 5320280900:00:003:1093, площею 11,0100 га для ведення фермерського господарства (рілля), яка розташована за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Великобагачанської селищної ради (вул. Шевченка, буд.73, смт. Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область, 38300, код ЄРДПОУ:21044600) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 05.02.2026. 

Суддя	 	С.С. Бойко