Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2026 р. справа № 520/24646/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши у письмовому провадженні заяву представника відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у адміністративній справі за позовом Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Юліана Матвійчука, буд. 119, м. Полтава, Полтавська обл., Полтавський р-н, 36014, код ЄДРПОУ 44730367) до Товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНИЙ КРАЙ» (вул. Балаклійське шосе, буд. 17А, м. Слобожанське, Чугуївський р-н, Харківська обл., 63460, код ЄДРПОУ 45190028) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 закрито провадження у справі за позовом Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Юліана Матвійчука, буд. 119, м. Полтава, Полтавська обл., Полтавський р-н, 36014, код ЄДРПОУ 44730367) до Товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНИЙ КРАЙ» (вул. Балаклійське шосе, буд. 17А, м. Слобожанське, Чугуївський р-н, Харківська обл., 63460, код ЄДРПОУ 45190028) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.
15 січня 2026 року до суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, яким відповідач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу. 
Від представника повивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в яких зазначено, що розгляд справи не дійшов до вирішення по суті, оскільки провадження закрите. Підготовка двох відзивів у справі, де відповідач у підсумку визнав вимоги та виконав їх, не може оцінюватися у 12 000 грн. Витрати на правничу допомогу мають бути неминучими, а в даному випадку відповідач міг просто усунути порушення до суду, не залучаючи адвоката для написання відзивів.
Суд розглядає заяву у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі статтею 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. 
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Приписами ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем у позові вказано, що ним понесені витрати на правничу допомогу.
Частинами 3-5 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У пункті 269 Рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України” Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд – у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також – чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі “Іатрідіс проти Греції” (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано до суду копію договору №27/10/2025 про надання правничої допомоги від 27.10.2025,довіреності № 77 від 13.10.2025, акт про надані послуги (правничу допомогу) №1 за Договором №27/10/2025 про надання правничої допомоги від 27.10.2025.
Відповідно до п. 3 Акту про надані послуги (правничу допомогу) № 1 від 30.12.2025 року Клієнт зобов`язується здійснити повну оплату Об`єднанню за надані послуги (правничу допомогу) згідно цього Акту протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дня підписання цього Акту.
Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.134 КАС України).
Представником позивача надано до суду заперечення, в яких зазначено, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 12000 гривень не є обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, оскільки розгляд справи не дійшов до вирішення по суті, оскільки провадження закрите.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір — обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також — чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість заперечень позивача щодо неспівмірності витрат на правову допомогу, з огляду, у тому числі,, на характер спірних правовідносин, відсутність розгляду справи по суті, обмежений обсяг процесуальних дій, вчинених представником відповідача. 
Суд також враховує, що провадження у справі було закрито у зв`язку з усуненням відповідачем порушень, які стали підставою для звернення позивача до суду, а отже спір не вимагав значного часу на правовий аналіз чи підготовку складних процесуальних документів. Надання правничої допомоги у даній справі фактично зводилося до підготовки відзивів.
З урахуванням того, що провадження у справі закрито , оцінивши рівень витрат відповідача на правничу допомогу, а також те, що їх сума була неспівмірною зі складністю предмета спору, виходячи із критеріїв розумності та пропорційності оплати послуг адвоката, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.
Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 132-143, 241-246, 250, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Задовольнити частково заяву представника відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Юліана Матвійчука, буд. 119, м. Полтава, Полтавська обл., Полтавський р-н, 36014, код ЄДРПОУ 44730367) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНИЙ КРАЙ» (вул. Балаклійське шосе, буд. 17А, м. Слобожанське, Чугуївський р-н, Харківська обл., 63460, код ЄДРПОУ 45190028) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення у повному обсязі виготовлено 23 січня 2026 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ