справа № 208/5992/24 
провадження № 2-о/208/22/25 

РІШЕННЯ
Іменем України

23 грудня 2025 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Шабельник Р.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Криничанська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, -
в с т а н о в и в:

I. Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третьої особи.
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:
-встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з січня 2017 року по день їх смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та 18 жовтня 2023 року відповідно.
-визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
В обґрунтування уточненої позовної заяви позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла - ОСОБА_2 , яка доводилася її брату дружиною.
Після смерті брата та його дружини відкрилася спадщина на належне їм майно, а саме на квартиру в АДРЕСА_2 , яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло.
Починаючи з січня 2017 року в зв`язку зі станом здоров`я подружжя ОСОБА_4 позивач за їхнім проханням переїхала до них та вони стали проживати спільно разом однією сім`єю оскільки не мали дітей. Позивач зазначає, що вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, брали участь у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, на спільні кошти підтримували стан квартири, необхідний для проживання, робили поточний ремонт, позивач вимушена була взяти на себе всі турботи пов`язані з піклуванням та догляду за ними, придбавала необхідні ліки та продукти харчування, а також несла витрати на їх поховання, тобто вони були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки.
Позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до Криничанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, але постановою державного нотаріуса від 26 квітня 2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що не підтверджено факт її належності до четвертої черги спадкування та факт спільного проживання разом зі спадкодавицею.
II. Заяви, клопотання позивача, відповідача та третьої особи.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. 
В судове засідання представник відповідача Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Криничанської державної нотаріальної контори не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.
III. Процесуальні дії по справі.
02 липня 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
30 вересня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.
28 лютого 2025 року ухвалою суду клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від Криничанської державної нотаріальної контори належним чином завірену спадкову справу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
18 березня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті.
08 липня 2025 року ухвалою суду клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
30 жовтня 2025 року ухвалою суду клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від Криничанської державної нотаріальної контори належним чином завірену спадкову справу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вислухавши свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого 29 серпня 2023 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №765 (а.с.8).
Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого 18 жовтня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №763 (а.с.9).
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у шлюбних відносинах, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 (а.с.12).
Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їм майно, а саме на квартиру в АДРЕСА_2 , яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане згідно з розпорядженням (наказом) від 09 грудня 1997 року відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому за №9465 (а.с.13).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , вбачається, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначені - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.10).
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що його батьками зазначені - ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_10 » після укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 з ОСОБА_11 (а.с.12).
Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_3 .
Згідно до копії спадкової справи № 16/2024р., заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заяву про прийняття спадщини за законом подано тільки ОСОБА_1 .
Згідно довідки, наданої 14 лютого 2024 року ТОВ «ОСЕЛЯ», вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований та постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_2 з 03.12.1967 року. На день смерті ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі були зареєстровані та постійно мешкали: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - дружина, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , знята з реєстрації 18.10.2023р..
Згідно до копії спадкової справи № 15/2024р., заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , заяву про прийняття спадщини за законом подано тільки ОСОБА_1 .
Згідно довідки, наданої 14 лютого 2024 року ТОВ «ОСЕЛЯ», вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була зареєстрована та постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_2 з 13.06.1974 року. На день смерті ОСОБА_2 у вищезазначеній квартирі зареєстрованих осіб не значилось.
Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори І.О. Парусникової від 26 квітня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що з наданих ОСОБА_1 документів не підтверджується родинні стосунки між померлою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Також факт належності ОСОБА_1 до четвертої черги спадкування та факт спільного проживання разом зі спадкодавцем не підтверджується належним чином (а.с.16). 
Позивачем долучено до матеріалів справи: довідку, надану ФОП ОСОБА_12 28.08.2023 року, та заказ № 65 від 28.08.2023 року, відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_3 за власні кошти, а не за рахунок держави або сторонніх організацій; товарний чек, наданий ФОП ОСОБА_13 19.10.2025 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_2 за власні кошти; фотографії з сімейного архіву.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно з ч.2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме:
1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі №461/4689/15-ц, від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц, від 25 листопада 2019 року в справі №711/348/17, від 03 лютого 2021 року в справі №127/25053/17.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).
За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Питання щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та поданих сторонами доказів.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили факт того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели спільний побут, спільне господарство. Факт спільного проживання позивача з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджується також довідкою, наданою ФОП ОСОБА_12 28.08.2023 року, та заказом № 65 від 28.08.2023 року, відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_3 за власні кошти, а не за рахунок держави або сторонніх організацій; товарним чеком, наданим ФОП ОСОБА_13 19.10.2025 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_2 за власні кошти; фотографіями з сімейного архіву.
Крім того, вказаними доказами підтверджується не тільки спільне проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а й ведення спільного господарства, пов`язаність виконання взаємних прав і обов`язків та спільний побут.
Враховуючи викладене та оцінюючи надані позивачем докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеними обставини на які посилається позивач як на підставу своїх вимог про встановлення факту її спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з січня 2017 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 з січня 2017 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлення в судовому порядку даного факту необхідно позивачу для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а отже, від його встановлення залежить виникнення особистих прав позивача, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення.
Таким чином, встановлені судом, на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи переконують суд у тому, що позовну заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, та встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з січня 2017 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 з січня 2017 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, щодо позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд вважає, що вищезазначена вимога є передчасною, оскільки права позивача в цій частині не порушені і позивач не втратив можливість оформлення права власності на вказане нерухоме майно у позасудовому порядку.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, слід відмовити.
Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
VI. Розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.
Керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 15, 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1264 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Криничанська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, задовольнити частково.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 з січня 2017 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 з січня 2017 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;
Відповідач: Кам`янська міська рада, адреса: 51900, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, буд. № 2, ЄДРПОУ 24604168;
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Криничанська державна нотаріальна контора, адреса: Дніпропетровська область, с Кринички, вул. Виконкомівська, 17, ЄДРПОУ 02891167. 

Суддя  Похваліта С. М.