Справа № 135/91/26
Провадження № 2-о/135/16/26

РІШЕННЯ
іменем України
23.01.2026 м. Ладижин 

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., секретаря судових засідань Котик В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Клименко Ірина Федорівна, заінтересована особа: Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -
В С Т А Н О В И В:
22.01.2026 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла заява  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Клименко Ірина Федорівна, заінтересована особа: Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, у якій заявниця просить встановити факт смерті її матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Щастя, Жовтневий район, Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Щастя, Луганська область.
Заяву обґрунтовує тим, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала на тимчасово окупованій території в м. Щастя Луганської області, де ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Заявник не може отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті матері відбувся на тимчасово окупації території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Станом на сьогодні відсутні документи, які дозволяють зареєструвати смерть матері згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про смерть, встановленого Україною зразка. Встановлення факту смерті матері  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого в Україні зразку та подальшого оформлення спадкових прав.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.01.2026 року відкрито провадження у справі, справа призначена до судового розгляду в порядку окремого провадження.
Заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Клименко І.Ф. в судове засідання не з`явилися, представника заявника через систему "Електронний суд" надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без участі заяівника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 , що заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. 
Представник заінтересованої особи Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції Україниу судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Суд, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наступними документами: 
- свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 07.02.1968, рос. « ОСОБА_4 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в графі мати записана рос. « ОСОБА_5 » (а.с.10).;
- свідоцтвом про укладення шлюбу серії  НОМЕР_2 , виданого 22.09.2006 виконкомом Щастинської міської ради Жовтневого району, м. Луганська, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклала шлюб з ОСОБА_7 , після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.11).
- рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 19.10.2015 у справі №419/1483/15-ц, яким розірваний шлюб, зареєстрований між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 22.09.2006 виконкомом Щастинської міської ради Жовтневого району, м. Луганська, актовий запис №71 (а.с.12).
- свідоцтвом про укладення шлюбу серії  НОМЕР_3 , виданим 16.12.2015 виконавчим комітетом Щастинської міської ради, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклала шлюб з ОСОБА_10 , після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.13).
На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 до заяви надано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 15.01.2026, виданого на тимчасово окупованій території, про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Щастя, Жовтневий район, Луганської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Щастя, Луганської області (а.с.9), а також копію медичного свідоцтва про смерть серії 43 №292000005 ВІД 03.01.2026, згідно якого  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Щастя, Жовтневий район, Луганської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Щастя, Луганської області, причина смерті ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення молочної залози (а.с.7-8).
Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію акті цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Водночас Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940, не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації смерті на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту смерті та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку.
Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
З Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за №380/43786, вбачається, що територія Щастинський район Луганської області, до якого відноситься м. Щастя з 25.02.2022 перебуває в тимчасовій окупації Російської Федерації.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документу встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення.
Разом з тим, оцінюючи надані заявником докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.
Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Зазначений висновок враховував також ЄСПЛ у справах «Лоізіду проти Туречини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення від 23 лютого 2016 року).
Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.
При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про смерть, лікарському свідоцтву про смерть, як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території зафіксувала факт смерті особи.
Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на отримання допомоги, призначення соціальних виплат, тощо.
З огляду на наведене, суд вважає доведеним, що громадянинка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Щастя, Луганської області.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
У відповідності з частинами 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, видане державним органом України.
Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянинки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Щастя, Луганської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Щастя, Луганська область, Україна.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Ладижинського міського суду 
Вінницької області С.О. Нікандрова