Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 299/6334/25
Номер провадження 2/299/2410/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого – судді Леньо В.В., при секретарі – Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району, про визнання права власності, 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району, про визнання права власності. 
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 . Останнім місцем його проживання було АДРЕСА_1 .
Родинний зв`язок встановлено Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.11.2024 у справі №299/7121/24.
Уніка ОСОБА_3 заповіт не залишив. Відкрилася спадщина за законом.
Позивач звернулася у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Гонтар Л.I. Відкрито спадкову справу №80/2024, №72957236. У зв`язку із припиненням діяльності приватного нотаріуса Гонтар Л.I. Спадкова справа буде невдовзі передана іншому нотаріусу.
За змістом довідки Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району на день смерті Уніка ОСОБА_3 разом із ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка, зять та троє внуків.
Інші спадкоємці за законом першої черги – відсутні.
До складу спадщини, що відкрилася на день смерті Уніка ОСОБА_3 , крім іншого майна, ввійшла земельна ділянка, яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 . Проте спадщину не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на успадковане нерухоме майно.
Це є перешкодою для нотаріального оформлення спадщини. У цій частині позивач змушена звернутися до суду за захистом набутого права власності у спосіб його визнання (ст.392 ЦК України). Спадщину на інше нерухоме майно буде оформлено у нотаріальному порядку.
Так, існує земельна ділянка площею 1,1979 га на території Чорнотисівської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 008036 від 21.102004 року, кадастровий номер 2121286200:02:006:0036, первісним власником якої була ОСОБА_4 на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації №292 від 19.08.2004, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку ЗК №008036 від 21.10.2004. Оригінал Державного акту є у розпорядженні позивача. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 62548,76 грн. згідно Витягу від 14.05.2025.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім місцем її проживання було АДРЕСА_1 .
Є розбіжності у написанні прізвища батька позивача «Уніка» та прізвища « ОСОБА_5 ». Це не єдині розбіжності у написанні іншомовного прізвища предків позивача: Уніка, ОСОБА_5 , Уніко, ОСОБА_6 . Це зумовлене різною транскрипцією латиномовного прізвища на кирилицю у офіційних документах після входження Закарпаття до складу Української РСР. 
Це питання вже було предметом судового дослідження за заявою позивача про встановлення факту родинних відносин між позивачем та Уніка ОСОБА_3 . Факт родинних відносин між Уніка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Чорнотисів підтверджую офіційними документами, оригінали яких у розпорядженні позивача: ОСОБА_7 довідка із книги реєстрації актів про народження Української РСР про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Чорнотисово Виноградівського району Уніка Олександра, батьками якого є Уніка ОСОБА_8 та Уніка ОСОБА_9 ; копія запису акта про народження, де записано про народження ОСОБА_6 (літера и) ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати ОСОБА_10 , батько ОСОБА_11 .
Сукупність цих документів є підтвердженням факту родинних відносин між Уніка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як між сином та матір`ю.
Крім того, ОСОБА_4 заповіту не залишила, відкрилася спадщина за законом. 
За змістом довідки Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району від 13.05.2025 №160 разом із ОСОБА_4 на день її смерті проживали Уніка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син, та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онучка.
Тому, батько позивача Уніка ОСОБА_3 , одноосібно прийняв спадщину, яка відкрилася на день смерті ОСОБА_14 , як спадкоємець першої черги за законом, в силу ст.1268 ЦК України. Інші спадкоємці першої черги до спадщини ОСОБА_14 – відсутні.
Ніхто не звертався до нотаріуса за оформленням чи прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_14 . Про це свідчить Витяг із Спадкового реєстру.
До складу спадщини, яка відкрилася на день смерті ОСОБА_14 , ввійшла вказана земельна ділянка. Цю земельну ділянку успадкував за законом батько позивача Уніка ОСОБА_3 , та не отримав правовстановлюючого документу на майно.
Позивач у свою чергу, успадкувавши спадщину за законом за батьком, не має можливості у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.
Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно то позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.
Позивач у судове засідання не з`явилася, проте у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.28).
Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).
В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки – ОСОБА_2 . Останнім місцем його проживання було АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 05.09.2024 року та довідкою Пийтерфолвівської сільської ради №501 від 09.09.2024 року (а.с.12, 14).
Родинний зв`язок між позивачкою ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 встановлено Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.11.2024 у справі №299/7121/24, яким встановлено той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 31 травня 2001 року Виноградівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА №294 від 29.05.2001 року, яким посвідчено в цілому право власності ОСОБА_2 на жилий будинок з будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 (а.с.10-11).
Уніка ОСОБА_3 заповіт не залишив. Відкрилася спадщина за законом.
Позивач звернулася у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Гонтар Л.I. Відкрито спадкову справу №80/2024, №72957236 (а.с.13).
За змістом довідки Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району на день смерті Уніка ОСОБА_3 разом із ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка, зять та троє внуків (а.с.15).
Інші спадкоємці за законом першої черги – відсутні.
До складу спадщини, що відкрилася на день смерті Уніка ОСОБА_3 , крім іншого майна, ввійшла земельна ділянка, яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 . Проте спадщину не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на успадковане нерухоме майно.
Це є перешкодою для нотаріального оформлення спадщини. 
Первісним власником земельної ділянки площею 1,1979 га на території Чорнотисівської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була ОСОБА_4 на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації №292 від 19.08.2004, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку ЗК №008036 від 21.10.2004. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 62548,76 грн. згідно Витягу від 14.05.2025 (а.с.21-21 зв., 22).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім місцем її проживання було АДРЕСА_1 (а.с.16).
Факт родинних відносин між Уніка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Чорнотисів підтверджється офіційними документами, оригінали яких у розпорядженні позивача: ОСОБА_7 довідка із книги реєстрації актів про народження Української РСР про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Чорнотисово Виноградівського району Уніка Олександра, батьками якого є Уніка ОСОБА_8 та Уніка ОСОБА_9 ; копія запису акта про народження, де записано про народження ОСОБА_6 (літера и) ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати ОСОБА_10 , батько ОСОБА_11 (а.с. 19, 20).
Сукупність цих документів є підтвердженням факту родинних відносин між Уніка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як між сином та матір`ю.
ОСОБА_4 заповіту не залишила, відкрилася спадщина за законом. 
За змістом довідки Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району від 13.05.2025 №160 разом із ОСОБА_4 на день її смерті проживали Уніка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син, та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онучка (а.с.18).
Тому батько позивача Уніка ОСОБА_3 одноосібно прийняв спадщину, яка відкрилася на день смерті ОСОБА_14 , як спадкоємець першої черги за законом, в силу ст.1268 ЦК України. 
Інші спадкоємці першої черги до спадщини ОСОБА_14 – відсутні.
Ніхто не звертався до нотаріуса за оформленням чи прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_14 . Про це свідчить Витяг із Спадкового реєстру від 13.04.2025 (а.с.17).
До складу спадщини, яка відкрилася на день смерті ОСОБА_14 , ввійшла земельна ділянка площею 1,1979 га на території Чорнотисівської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 008036 від 21.102004 року, кадастровий номер 2121286200:02:006:0036, (а.с.21-21 зв.). 
Цю земельну ділянку успадкував за законом батько позивача Уніка ОСОБА_3 , та не отримав правовстановлюючого документу на майно.
Позивачка спадщину за померлим батьком прийняла, оскільки згідно довідки Пийтерфолвівської сільської ради № 502 від 09.09.2024 р. проживала з ним на день смерті (а.с.15).
Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.
Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки..
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року “Про судову практику у справах про спадкування” у разі відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги спадкування, інші спадкоємці першої черги відсутні. Будь які інші особи претензій до спадкового майна не мають. Спадщину прийняла.
За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за нею необхідно визнати право власності.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд – 

У Х В А Л И В :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , набуте в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,1979 га, розташовану на території Чорнотисівської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на землю ЗК № 008036 від 21.10.2004 року, кадастровий номер 2121286200:02:006:0036.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Головуючий	Леньо В. В.