ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2026 року
м. Київ
справа № 149/1068/22
провадження № 61-7044св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В.,
учасники справи:
заявник -  ОСОБА_1 ,
заінтересована особа: Хмільницький відділ державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 
боржник - комунальний заклад «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», правонаступником якого є комунальний заклад «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника комунального закладу «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» - Павельчук Лариси Іванівни, на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року в складі судді Робак М. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року в складі колегії суддів: Шемети Т. М. Берегового О. Ю., Ковальчука О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст заяви
1. У лютому 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області у справі № 149/1068/22 про стягнення з комунального закладу «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» (далі - КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області») середнього заробітку за час вимушеного прогулу, шляхом заміни боржника його правонаступником КЗ «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області».
2. Заява мотивована тим, що станом на лютий 2025 року рішення суду в частині стягнених сум не виконано, при цьому, боржника КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області») реорганізовано шляхом приєднання до КЗ «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області».
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, заяву ОСОБА_1 задоволено.
4. Здійснено заміну сторони виконавчого провадження у справі № 149/1068/22 про стягнення з КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» середнього заробітку за час вимушеного прогулу на його правонаступника КЗ «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області».
5. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, встановивши, що на підставі рішення Війтівецької сільської ради від 21 червня 2024 року № 852 реорганізовано шляхом приєднання до юридичної особи КЗ «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», дійшов висновку про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому провадження його правонаступником.
6. Вінницький апеляційний суд відхилив довід апеляційної скарги КЗ «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», що на дату розгляду справи судом про заміну сторони виконавчого провадження за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, - підприємців та громадських формувань КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» має статус юридичної особи в стані припинення, тому немає підстав його замінювати. Відхиляючи вказаний довід, суд апеляційної інстанції посилався на висновки, викладені, зокрема в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16, відповідно до яких у статтях 104, 107 Цивільного кодексу України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.
7. Також, апеляційний суд відхилив довід апеляційної скарги, що усі виконавчі провадження, відкритті за заявами ОСОБА_1 , де боржником є КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», завершені і виконавчих проваджень немає. Спростовуючи наведені міркування, Вінницький апеляційний суд врахував, що у вказаній справі виконавчі листи були повернуті стягувачу, тобто в силу статей 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», зазначене виконавче провадження не закінчене.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
8. У червні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника КЗ «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» - Павельчук Л. І., на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року.
9. Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 
10. Відповідно до розпорядження в. о. заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2025 року № 816/0/226-25 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2025 року справу призначено судді-доповідачеві.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
11. У касаційній скарзі КЗ «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником.
12. Касаційна скарга, мотивована тим, що під час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження судом не встановлено, який статус має КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вказаний заклад має статус юридичної особи в стані припинення, тому немає підстав його замінювати.
13. Вважає, що вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться питання про заміну сторони виконавчого провадження. Проте, станом на дату винесення судом першої інстанції ухвали, за даними автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України усі виконавчі провадження, відкриті за заявами ОСОБА_1 , де боржником виступає КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», перебували у статусі «завершено». При цьому виконавчий лист № 149/1068/22 від 21 червня 2023 року на виконані у відділі виконавчої служби станом на 04 березня 2025 року не перебуває, оскільки 21 грудня 2023 року був повернутий стягувачу згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження».
14. На переконання заявника, суд першої та апеляційної інстанцій не перевірили наявність відкритого виконавчого провадження та дійшли передчасних висновків про задоволення заяви стягувача про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником.
Відзив на касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив
Фактичні обставини справи, встановлені судами
15. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 квітня 2023 року визнано незаконним та скасовано наказ КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» від 25 лютого 2022 року № 5 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади сторожа ЗДО с. Терешпіль», поновлено його на роботі, стягнено з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 99 317,37 грн та 40 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат, рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць та в частині поновлення на роботі допущене до негайного виконання.
16. В справі № 149/1068/22 видано два виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження: № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, які в подальшому були повернуті стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження».
17. Згідно з рішення Війтівецької сільської ради від 21 червня 2024 року № 852 вирішено реорганізувати, шляхом приєднання до юридичної особи КЗ «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області».
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
18. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
19. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
20. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
21. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
22. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
23. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
24. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
25. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
26. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
27. Відповідно до частин першої та другої статті 55 ЦПК України уразі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
28. На стадії виконавчого провадження заміна сторони відбувається відповідно до статті 442 ЦПК України, яка регламентує, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
29. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
30. Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
31. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
32. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.
33. Правонаступництво має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.
34. Наведені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 та від 03 грудня 2025 року в cправі № 902/388/18.
35. Так, процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальних правовідносинах її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірних матеріальних правовідносинах. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріальних правовідносин та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
36. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула в цих правовідносинах.
37. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
38. Наведені висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (пункт 77 постанови).
39. Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17).
40. Також, Велика Палата Верховного Суду вказала, що відомості з ЄДР можуть підтверджувати факт правонаступництва юридичної особи у випадку її припинення шляхом реорганізації. Проте у випадках заміни сторони у зобов`язанні такі відомості не підтверджують правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи, яку замінили. Іншими словами, інформація, відображена в ЄДР щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини другої, пунктах 14 і 15 частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації (пункт 35 постанови).
41. При цьому, Верховний Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 вересня 2020 року в справі № 296/443/16 сформулював висновок, що тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104, 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.
42. Тому не має правового значення, за встановлених судами попередніх інстанцій обставин, довід касаційної скарги, що за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», має статус юридичної особи в стані припинення.
43. Отже, встановивши, що на підставі рішення Війтівецької сільської ради від 21 червня 2024 року № 852 реорганізовано КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» шляхом приєднання до юридичної особи КЗ «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни боржника виконавчого провадження його правонаступником.
44. Верховний Суд відхиляє довід касаційної скарги, що суд першої та апеляційної інстанцій не перевірили наявність відкритого виконавчого провадження та дійшли передчасних висновків про задоволення заяви стягувача про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником, оскільки виконавчий лист № 149/1068/22 від 21 червня 2023 року на виконані у відділі виконавчої служби станом на 04 березня 2025 року не перебуває, оскільки 21 грудня 2023 року був повернутий стягувачу згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто, на переконання заявника, виконавче провадження завершено.
45. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 сформульовано висновок, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва (пункти 128-130 постанови).
46. В цій справі № 149/1068/22 виконавчі листи повернуто стягувачу на підставі постанов державного виконавця від 21 грудня 2023 року згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення).
47. При цьому відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
48. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
49. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
50. Отже, наведене свідчить, що повернення виконавчого листа стягувачу, зокрема, з підстав відсутності майна боржника, не є завершенням виконавчого провадження, як помилково вважає заявник, а враховуючи, що виконавчі листи в справі № 149/1068/22 повернуто стягувачу 21 грудня 2023 року, ОСОБА_1 , подаючи у лютому 2025 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником, звернувся до суду в межах строків, визначених законом. 
51. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
52. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
53. Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
54.  Розглянувши справу в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін, тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу представника комунального закладу «Заклад дошкільної освіти села Качанівка Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» - Павельчук Лариси Іванівнизалишити без задоволення.
2. Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді  Н. Ю. Сакара
О. М. Осіян
О. В. Ступак