Провадження № 2-а/679/1/2026
Справа № 679/1000/24

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Грибанової Л.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Рябуха О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (ГУНП в Хмельницькій області) – про скасування постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, –

встановив:

14 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду з адміністративним позовом до ГУНП в Хмельницькій області – про скасування постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві ОСОБА_1 (а.с.2-6) зазначено:
08 червня 2024 року інспектором ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчуком В.А. винесено постанову серії ЕНА №2341592, за змістом якої вбачається, що 08 червня 2024 року, о 10 годині 02 хвилини, позивач ОСОБА_1 , керуючи ТЗ – автомобілем марки «MITSUBISHI» модель «OUTLANDER», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вулиці Солов`євська, 68, міста Нетішин, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, порушивши п.34 ПДР України (порушення вимог розмітки проїзної частиш доріг), і, відповідно до якої – позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122 ч.1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, та яка – є незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню, так як висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів,
так, 08 червня 2024 року, приблизно о 10 годині, позивач ОСОБА_1 , керуючи ТЗ – автомобілем марки «MITSUBISHI» модель «OUTLANDER», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вулиці Солов`євська, 68, міста Нетішин, з метою уникнення аварійної ситуації, яку створював транспортний засіб (катафалк), що рухався попереду з дуже низькою швидкість (приблизно 30 км/год), перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, здійснивши обгін зазначеного транспортного засобу, зважаючи на вказані обставини, що свідчить про відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, і, відповідно, що не було враховано інспектором при винесенні оскаржуваної постанови,
порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», визначається ПДР України, затвердженими Постановою КМ України за №1306, від 10 жовтня 2001 року,
відповідно до п.1.1 ПДР України – вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено, позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей, і перетинати лінію 1.1 – забороняється,
як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також, обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год,
ЄСПЛ зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості, при цьому, тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого,
правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки, також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи,
крім того, у рішенні №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1),
за висновком ВС у Постанові від 26 квітня 2018 (справа №338/1/17) – візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку,
водночас, в оскаржуваній постанові серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року – відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, долучений до постанови, у зв`язку з чим, останній, згідно з вимогами ст.73 КАСУ, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, що повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 13 лютого 2020 року (№524/9716/16-а), де наголошено, що приписами ст.283 ч.3 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст.73 КАСУ, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (аналогічні висновки викладені у постановах ВС від 15 листопада 2018 року (справа №524/5536/17), від 17 липня 2019 року (справа №295/3099/17), від 23 жовтня 2019 року (справа №357/101134/17),
єдиним доказом вчинення з боку позивача ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху, однак, яка, окремо, сама по собі, не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, до того ж, зазначена постанова є предметом оскарження, тому і не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові,
таким чином, за вказаних обставин, оскаржувана постанова серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно позивача ОСОБА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, – є винесеною без додержання вимог законності, є необґрунтованою та підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків фактичним обставинам, порушенням норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, так як данні, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, не дають можливості встановити наявність порушення вимог ПДР України з боку позивача ОСОБА_1 , і, відповідно, встановити наявність інкримінованого адміністративного правопорушення.

14 червня 2024 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Хмельницькій області – про скасування постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, – відповідно до ухвали Нетішинського міського суду від 14 червня 2024 року (а.с.14), відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання.
Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином.

У строк, встановлений судом в ухвалі Нетішинського міського суду від 14 червня 2024 року, представник відповідача – ГУНП в Хмельницькій області Файчук А.С. надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.17-18), в якому зазначив:
постанова серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно позивача ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, відповідно до якої на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, – винесена інспектором ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчуком В.А. з дотриманням вимог КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію»,
згідно ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» – поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, і, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання,
водночас, ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні,
доказами в справі про адміністративне правопорушення – є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також, іншими документами (ст.251 КУпАП),
поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що закріплено у п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року,
відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» – учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про дорожній рух», ПДР України, затверджених Постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, і, відповідно, особи, які порушують означені правила, несуть відповідальність згідно із законодавством,
відповідальність за ст.122 ч.1 КУпАП настає за порушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, більш, як на двадцять км/год, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само, порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,
так, 08 червня 2024 року, о 10 годині 02 хвилини, на автодорозі «М30», 321 км, інспектором ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчуком В.А. встановлено порушення вимог п.8.5.1 ПДР України з боку водія автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак « НОМЕР_1 », – позивача ОСОБА_1 , який, під час руху ТЗ, не виконав вимоги горизонтальної дорожньої розмітки, перетнувши суцільну смугу, яка поділяє транспортні потоки, а саме, дорожньої розмітки 1.1, та вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП,
дорожня розмітка 1.1 – вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома смугами руху в обох напрямках, а також, яка позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка) та межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки),
лінії 1.1 та 1.3 перетинати забороняється, що передбачено у розділі 34 «Дорожня розмітка» ПДР України,
підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, з боку позивача ОСОБА_1 є відеозапис з місця події, який зафіксовано на відеореєстратор працівника поліції, з якого вбачається, що позивач ОСОБА_1 , керуючи ТЗ – автомобілем марки «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак « НОМЕР_1 », здійснив обгін транспортного засобу та пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1,
таким чином, під час винесення постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно позивача ОСОБА_1 , – інспектор ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчук В.А., маючи відповідні повноваження та керуючись нормами КУпАП, дійшов до висновку про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, , у зв`язку з чим, оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню, отже, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року – слід відмовити.

У відповідності до положень ст.229 ч.4 КАС України, – у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або, якщо, відповідно до положень КАС України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи (у тому числі, при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У судовому засіданні встановлено:
08 червня 2024 року інспектором ВПД №1 (місто Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчуком В.А. винесено постанову серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року – про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно позивача ОСОБА_1 (а.с.7), відповідно до змісту якої – 08 червня 2024 року, о 10:02:43 годин, водій – позивач ОСОБА_1 , керуючи ТЗ – автомобілем марки «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_2 , по вулиці Солов`євській, 68, міста Нетішин, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, порушивши вимоги п.34 ПДР України (вимоги розмітки проїзної частини доріг), і, відповідно, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, за скоєння якого був притягнутий до адміністративної відповідальності, з накладенням адміністративного стягнення – у виді штрафу у розмірі 340 гривень,
крім того, за змістом постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року – про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно позивача ОСОБА_1 (а.с.7) вбачається, що: … п.7 до постанови додаються: відео з портативного та автомобільного відеореєстратора,
із досліджених у судовому засіданні – файлів з аудіо/відео-записом події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, від 08 червня 2024 року, наданого відповідачем – ГУНП в Хмельницькій області, на виконання до ухвали Нетішинського міського суду від 14 червня 2024 року, в обґрунтування відзиву на позовну заяву (вх. №3817/24 від 20 червня 2024 року (а.с.17-18), долученого до адміністративної справи у електронному вигляді, шляхом прикріплення у програмі автоматизованої системи документообігу Нетішинського міського суду (Д-3), вбачається, що 08 червня 2024 року, приблизно о 10 годині, водій ТЗ – автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак « НОМЕР_1 », – позивач ОСОБА_1 , керуючи означеним транспортним засобом по вулиці Солов`євській, 68, міста Нетішин, здійснив маневр обгону ТЗ – легкового автомобіля (не катафалк), що рухався попереду, не з дуже низькою швидкістю, у попутному напрямку, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, порушивши вимоги п.34. ПДР України.

У відповідності до діючого законодавства, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і завданням адміністративного судочинства – є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст.2, ст.5 КАС України).
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, і кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд (ст.9 КАС України).
Відповідно до ст.9 Конституції України, – Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими – суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Також, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин – суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ст.242 ч.5 КАС України).
Кожен, чиї права та свободи, визнані у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року «Право на ефективний засіб правового захисту»).
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та – застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ст.6 КАС України).
Згідно положень ст.19 Конституції України, що визначають правовий порядок в Україні, який ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, – органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ст.77, ст.78 КАС України).
І доказами в адміністративному судочинстві – є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.72 КАС України).
Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування, і, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст.78 КАС України).
У відповідності до положень ст.77 ч.2 КАС України – в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який, повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі, і, який, за змістом положень ст.79 ч.3, ст.79 ч.8 КАС України, – повинен подати суду докази разом із поданням відзиву.
Водночас, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ст.159 ч.4 КАС України).
Предметом судового дослідження за правовідносинами у даній адміністративній справі – є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо складання постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року – про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно позивача ОСОБА_1 .
Так, згідно ст.8 ч.1 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року – поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.
До того ж – поліція, відповідно до покладених завдань, здійснює, в тому числі, – провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також, … регулює дорожній рух, здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів (ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року).
Поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото/кінозйомки, відеозапису, засобів фото/кінозйомки, відеозапису (ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року).
І, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху, – поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото/відеотехніку, а також, використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото/відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні (ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року).
І, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, на транспорті, тощо, розгляд якого, за приписами ст.222 КУпАП, віднесено до компетенції органів НП України, поліцейський виносить – постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року), що відповідає вимогам ст.258 КУпАП, якими визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» №3353 від 30 червня 1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).
Так, відповідно до п.1.3 ПДР України – учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України, а також, бути взаємно ввічливими, і, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність, згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
У розумінні ПДР України – дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома смугами руху в обох напрямках, а також, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка) та межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки).
За приписами розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України – лінію 1.1 перетинати забороняється.
Однак, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також, обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год.
Тож, відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху передбачена ст.122 КУпАП, за змістом якої – перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, – тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами ст.222 КУпАП – органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: …, ст.122 ч.1, ч.2, ч.3, ч.5, ч.6 КУпАП, при цьому, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст.222 ч.2 КУпАП).
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП), і, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам, визначеним ст.283 КУпАП.
Таким чином, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення – є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).
І означені вимоги з боку інспектора ВПД №1 (місто Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчука В.А. під час розгляду справи та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року стосовно позивача ОСОБА_1 (а.с.7), – дотримано, оскільки, поліція, відповідно до покладених завдань, здійснює, в тому числі, – контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, і, органи Національної поліції, виявивши порушення, розглядають справи про такі адміністративні правопорушення.
Як убачається з матеріалів адміністративної справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, відеозаписом події інкримінованого позивачеві ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, наданого відповідачем ГУНП в Хмельницькій області, в обґрунтування правомірності дій суб`єкта владних повноважень, – 08 червня 2024 року, о 10 годині 02 хвилини 43 секунди, позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки «MITSUBISHI OUTLANDER», держаний номерний знак « НОМЕР_1 », по вулиці Солов`євська, 68, в місті Нетішин, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, порушивши вимоги п.34 ПДР України, – що, як наслідок, і стало підставою для розгляду інспектором ВПД №1 (місто Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчуком В.А. справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.
Тож, обставини, що буди предметом розгляду, зафіксовано на файлах з аудіо/відео-записом події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, від 08 червня 2024 року, наданого відповідачем ГУНП в Хмельницькій області до відзиву на позовну заяву, дослідженням яких встановлено, що 08 червня 2024 року, приблизно о 10 годині, водій ТЗ – автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак « НОМЕР_1 », – позивач ОСОБА_1 , керуючи означеним транспортним засобом по вулиці Солов`євській, 68, міста Нетішин, здійснив маневр обгону ТЗ – легкового автомобіля (не катафалк), що рухався попереду, не з дуже низькою швидкістю, у попутному напрямку, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, порушивши вимоги п.34. ПДР України, тобто, за відсутністю умов уникнення аварійної ситуації, на яку посилається позивач ОСОБА_1 , зазначаючи у позові, що «08 червня 2024 року, приблизно о 10 годині, керуючи ТЗ – автомобілем марки «MITSUBISHI» модель «OUTLANDER», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вулиці Солов`євська, 68, міста Нетішин, з метою уникнення аварійної ситуації, яку створював транспортний засіб (катафалк), що рухався попереду з дуже низькою швидкість (приблизно 30 км/год), перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, здійснивши обгін зазначеного транспортного засобу, зважаючи на вказані обставини»,
Відповідно, інспектор ВПД №1 (місто Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчук В.А., в межах повноважень та з дотриманням передбачених КУпАП вимог, встановивши порушення п.34 ПДР України (вимог розмітки проїзної частини доріг), з боку позивача ОСОБА_1 , який, керуючи ТЗ – автомобілем марки «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак « НОМЕР_1 », по вулиці Солов`євській, 68, міста Нетішин, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, і, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, – виніс постанову серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року – про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно позивача ОСОБА_1 , яка відповідає приписам, визначеним ст.283 КУпАП, про що свідчить зміст самої оскаржуваної постанови та що убачається із наданого відеозапису процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, де, в тому числі, в порядку та у спосіб, визначені законом, зафіксовано і сам факт вчинення з боку позивача ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП.
Крім того, слід зазначити, що дослідженням у судовому засіданні файлів аудіо/відео-запису події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, від 08 червня 2024 року, також не встановлено і наявність виключних обставин, які, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяють перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також, обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год.
Тож, при розгляді справи було встановлено вчинення адміністративного правопорушення з боку позивача ОСОБА_1 та вину останнього в його скоєнні, у відповідності до вимог ст.9 ч.1 КУпАП, за якими – адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
І, відповідно, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) – інспектор ВПД №1 (місто Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчук В.А. виніс постанову по справі, а саме, – постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року, стосовно позивача ОСОБА_1 , з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, яка відповідає вимогам, визначеним ст.283 КУпАП, про що свідчить зміст самої оскаржуваної постанови та що вбачається із наданого відеозапису процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Водночас, будь-які ґрунтовні докази на підтвердження зазначених з боку позивача ОСОБА_1 у позовній заяві фактів, які б спростовували вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, за визначених обставин, що мали місце 08 червня 2024 року, – відсутні, і під час судового розгляду не надані.
Натомість з боку відповідача ГУНП в Хмельницькій області, у відповідності до вимог КАС України, які покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в спростування викладених у позові ОСОБА_1 обставин, надано до суду доказ, а саме, відеофіксацію з портативного та автомобільного відеореєстратора, який суд приймає як належний та допустимий доказ у справі, оскільки, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких, у тому числі, і застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото/кінозйомки, відеозапису, засобів фото/кінозйомки, відеозапису, і, відповідно, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення дотримання правил дорожнього руху, – може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото/відеотехніку, що безпосередньо закріплено у Законі України «Про Національну поліцію».
Окрім того, посилання на технічний прилад, за допомогою якого зафіксовано порушення ПДР України з боку позивача ОСОБА_1 міститься у оскаржуваній постанові, про що свідчить відмітка у п.7 постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року – про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно позивача ОСОБА_1 (а.с.7).
Тож, підсумовуючи докази, надані сторонами, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Хмельницькій області – про скасування постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, – слід відмовити, у зв`язку з відсутністю будь-яких ґрунтовних доказів на підтвердження обставин, зазначених в позові, що свідчить про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши наявні у справі докази, що мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, водночас, з урахуванням наданих сторонами доказів, які свідчать про правомірність та законність дій інспектора ВПД №1 (місто Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Кравчука В.А., а також, беручи до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження обставин, зазначених в позові, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ГУНП в Хмельницькій області – про скасування постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, – задоволенню не підлягає.
Ухвалюючи остаточне рішення у справі, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).
Приймаючи до уваги, що суд прийшов до переконання у необхідності відмови у задоволенні позовних вимог у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Хмельницькій області – про скасування постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, – підстави для розподілу судових витрат, визначені ст.139 КАС України, – відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 79, 241-250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд, –

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (ГУНП в Хмельницькій області) – про скасування постанови серії ЕНА №2341592 від 08 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, – відмовити.
Судові витрати у виді судового збору, у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, – покласти на позивача ОСОБА_1 .
Згідно ст.286 ч.4 КАС України – апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт: НОМЕР_3 , дата видачі – 13 лютого 2024 року, орган, що видав, – 6812, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, ЄДРПОУ: 40108824, місце знаходження: 29017, місто Хмельницький, вулиця Зарічанська, 7.

Повний текст рішення складено: 08 січня 2026 року.

Суддя: