Справа № 347/121/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026  року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши об`єднані матеріали справ про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, по ст. 124 та по ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 17.01.2026 року о 21:14 годині в м. Косів по вул. Дружби, 15, керуючи транспортним засобом ДАФ н.з. НОМЕР_2 із трало н.з. НОМЕР_3 на якому знаходився автомобіль УРАЛ не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та внаслідок провисання кабелів електромережі здійснив наїзд на них, чим порушив п. 2.3.б. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП відбувся обрив кабелів електромережі та завдано матеріальні збитки. 
ОСОБА_1 17.01.2026 року о 21:14 годині будучи причетним до ДТП в м. Косів по вул. Дружби, 15, здійснив виїзд з місця події та направився за домашньою адресою до приїзду працівників поліції, чим порушив п. 2.10.а. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні ДТП визнав повністю та пояснив, що за вказаних у протоколі обставин 17.01.2026 на своєму автомобілі марки ДАФ із н.з. НОМЕР_2 за допомогою трало н.з. НОМЕР_3 відвозив свій автомобіль марки УРАЛ із н.з. НОМЕР_4 із с. Довгопілля Верховинського району в м. Коломия. Цією дорогою проїхав без пригод. Після чого він повертався додому в м. Косів тією ж дорогою та із тим же вантажем на тому ж автомобілі. Під час руху виникло коротке замикання електромережі, але на дану ситуацію він не звернув уваги і поїхав далі в напрямку с. Довгопілля. Пізніше у соціальній мережі він побачив, що 17.01.2026 року біля 21:30 години невідомий автомобіль пошкодив лінію електромережі годині в м. Косів по вул. Дружби. 20.01.2026 року він сам звернувся до Косівського РВП та повідомив, що даним автомобілем керував він. Вважає, що розташування лінії електромереж не відповідає встановленим нормам (6 м), що спричинило ДТП. Просить його суворо не карати.
Щодо зникнення його з місця ДТП ОСОБА_1 свою вину не визнає та просить врахувати, що ДТП сталося в зимній період часу, в темну пору доби, на тому ж відрізку автодороги, який він проїжджав цього ж дня зранку без пригод, тому він і не звернув уваги на коротке замкнення лінії електромережі, що сталося, адже окрім сяйва більше нічого не помітив, а про факт обриву ліній електромережі дізнався пізніше із соцмереж та відразу ж з власної ініціативи звернувся до Косівського РВП із повідомленням про його причетність до вказаної ДТП.
Вислухавши пояснення адмінпритягуваного, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Так, пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.3.б ПДР України: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Факт вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571228 від 20.01.2026 року (а.с.1),  рапортом (а.с. 2), схемою місця ДТП (а.с.3), поясненням ОСОБА_1 (а.с.4), копією протоколу ЕПР1 №571232 від 20.01.2026 року (а.с.5),копією посвідчення водія  ОСОБА_1 (а.с.6),копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7-9), копією полісу №226863184 (а.с.10-11), рапортом (а.с.12), диском з відеозаписом (а.с.13).
Так, адмінпритягуваний згідно схеми місця ДТП не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого не зумів належним чином відреагувати на зміну дорожньої обстановки та внаслідок провисання кабелів електромережі здійснив наїзд на них.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, керуючи транспортним засобом у вказаній дорожній обстановці, вимог пунктів, зокрема, п.2.3.б ПДР України не дотримався, отже він підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
За правилами п.2.10.а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Судом досліджені такі письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571232 від 20.01.2026 року (а.с.18), рапорт (а.с.19), копію схеми місця ДТП (а.с.20), копію пояснення ОСОБА_1 (а.с.21), копію протоколу ЕПР1 №571232 від 20.01.2026 року (а.с.22),копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.23-24), копію посвідчення водія  ОСОБА_1 (а.с.25),рапорт (а.с.26), диск з відеозаписом (а.с.27).
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбачеого ст.122-4 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.
В даному випадку така складова правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, як вина - в діях ОСОБА_1 відсутня.
Отже, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ст.122-4 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_1 по ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 цього Кодексу.
Разом з тим, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та визнає адмінпритягуваного винним у його вчиненні.
При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують/обтяжують відповідальність винної.
Обставин, що пом`якшують/обтяжують відповідальність винного, судом не встановлено.
Враховуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності,  ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу. Таке стягнення за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.
Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 221, 247, 283, 284 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя
УХВАЛИЛА:
визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 копійок на користь держави за реквізитами: отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України.
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.С. Драч