Справа №592/12/26
Провадження №2/592/941/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 лютого 2026 року        м.Суми 
Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді – Алфьорова А.М., за участю секретаря – Літовченко С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.09.2007 р. між ЗАТ «ПУМБ» та нею укладено кредитний договір № 5696379, за умовами якого вона отримала кредит у сумі 35569,00 доларів США, строком до 20.09.2014 р., зі сплатою 12 % річних. У відповідності до п. 1.2 Кредитного договору кредит надано для придбання транспортного засобу марки MITSUBISHI, номер кузова НОМЕР_1 . 20.09.2007 р. між ЗАТ «ПУМБ» та нею укладено договір застави № 5696416. У відповідності до п. 1.3 Договору застави з метою забезпечення повного виконання зобов`язань за кредитним договором № 5696379 від 20.09.2007 р. вона передала, ЗАТ «ПУМБ» прийняв у заставу транспортний засіб: тип легковий універсал-В, марка: Mitsubishi Outlander 3.0; рік випуску: 2007, колір: червоний; номер кузова: НОМЕР_1 , двигун V-2998, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.03.2014 р. стягнуто з неї на користь ПАТ «ПУМБ» загальну суму заборгованості у розмірі 12004,47 доларів США, що в еквіваленті становить 111429 грн. 09 коп. та штраф у сумі 17380 грн., а також судові витрати у сумі 1133 грн. 32 коп. Вказане рішення суду від 13.03.2014 р. виконувалось у примусовому порядку в межах виконавчого провадження № 43574909. Постановою від 02.06.2014 р. відкрито виконавче провадження № 43574909 з виконання виконавчого листа № 2/592/491/14 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми 13.05.2014 р. про стягнення боргу у розмірі 111429,09 грн., штрафу 17380 грн., судового збору 1133 грн. 32 коп., а всього 129942,41 грн. 09.06.2015 р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Ясенок І.Ю. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/592/491/14 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з неї на користь ПАТ «ПУМБ» боргу у розмірі 111429,09 грн., штрафу 17380 грн., судового збору 1133 грн. 32 коп., а всього 129942,41 грн. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 43574909 з примусового виконання вказаного виконавчого листа на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» з огляду на перерахування боргу платіжним дорученням № 26477 від 08.06.2015 р. Тобто нею виконано зобов`язання по кредитному договору № 5696379 від 20.09.2007 р. повністю. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.12.2025 р. у справі № 592/19872/25 замінено стягувача з АТ «ПУМБ» на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». 25.07.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. видано виконавчий напис № 14752 про звернення стягнення на транспортний засіб: тип легковий універсал-В, марка: Mitsubishi Outlander 3.0; рік випуску: 2007, колір: червоний; номер кузова: НОМЕР_1 , двигун V-2998, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказаний виконавчий напис вчинений всупереч нормам чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про звернення стягнення на транспортний засіб тип легковий універсал-В, марка: Mitsubishi Outlander 3.0; рік випуску: 2007, колір: червоний; номер кузова: НОМЕР_1 , двигун V-2998, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить їй; стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правничої допомоги у сумі 8000 грн. та судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Авраменка О.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав.
Представник ТОВ «Цикл Фінанс» у судове засідання не з`явився, надали заяву про визнання позову в частині позовних вимог, просили зменшити розмір витрат за надання правничої допомоги з 8000 грн. до 1000 грн.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович у судове засідання не з`явився.
Представник третьої особи Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився.
Суд, дослідивши докази у їх сукупності та належності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису від 25.07.2016 р. № 14752 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на транспортний засіб тип легковий універсал-В, марка: Mitsubishi Outlander 3.0; рік випуску: 2007, колір: червоний; номер кузова: НОМЕР_1 , двигун V-2998, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Судом встановлено, що на момент вчинення виконавчого напису № 14752 від 25.07.2016 р. заборгованість була безспірною, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо витрат за надання правничої допомоги.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. 
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Адвокатом Авраменком О.В. не надано на підтвердження своїх повноважень докази наданих послуг, їх обсяг, витрачений час, тому витрати за надання правничої допомоги є недоведеними та не підлягають стягненню.
Щодо витрат по сплаті судового збору.
Позивачем ОСОБА_1 при зверненні з позовом до суду був сплачений судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп. у відповідності до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».
Відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Таким чином, оскільки відповідач ТОВ «Цикл Фінанс» визнали позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 484 грн. 48 коп., тобто у сумі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 142, 263, 264 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити частково.
Визнати виконавчий напис № 14752 від 25.07.2016 р. вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про звернення стягнення на транспортний засіб: тип легковий універсал-В, марка: Mitsubishi Outlander 3.0; рік випуску: 2007, колір: червоний; номер кузова: НОМЕР_1 , двигун V-2998, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 484 грн. 48 коп.
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору у сумі 484 грн. 48 коп., сплаченого при поданні позову до суду, відповідно до квитанції № 8428-1439-0216-5495 від 31.12.2025 р. на суму 968 грн. 96 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.   

Суддя        Андрій АЛФЬОРОВ