ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року	Львів	Справа № 460/4464/24 пров. № А/857/26450/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Виробничо-конструкторське об`єднання «МААНС» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року (головуючий суддя Нор У.М., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Виробничо-конструкторське об`єднання «МААНС» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Виробничо-конструкторське об`єднання «МААНС» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» від 16 квітня 2024 року №4852/17000704, яким нараховано ПП ВКО «МААНС» пеню у розмірі 664446,54 грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.     
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство «Виробничо-конструкторське об`єднання «МААНС» оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
В апеляційній скарзі зазначає, що помилковою є позиція суду першої інстанції, про те, що позивач не довів зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні відповідним сертифікатом. Оскільки, внаслідок таких факторів, як невиконання іноземними контрагентами умов договору та виникнення форс-мажорних обставин, саме війна російської федерації проти України, підтверджується листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, що виключає юридичну відповідальність українського підприємства за ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».
Крім цього, суд першої інстанції не врахував, що контролюючим органом не враховано принципу, закріпленого в ПК України щодо індивідуальної відповідальності платника податків, оскільки у даному випадку, порушення строків розрахунків відбулось не з вини позивача, а через дії/бездіяльність контрагента- нерезидента.
Окрім того, нарахування пені повинно відповідати вимогам ст.ст. 109 та 112 цього Кодексу, за якими правопорушенням є протиправне та винне діяння (дія чи бездіяльність), і особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення правопорушення лише за умови наявності в її діянні вини (крім випадків, передбачених цим Кодексом). При цьому саме контролюючий орган повинен довести, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, а усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення валютного законодавства, контроль за яким покладено на податківців, трактуються на користь такої особи.
А відтак, порушення граничних строків проведення розрахунків сталося не з вини ПП ВКО «МААНС», а внаслідок таких факторів, як неналежне виконання іноземними контрагентами договору та виникнення форс-мажорних обставин в Україні, що підтверджується листами дилера PHU ARON II та його невиконання договірних зобов`язань, форс-мажорні обставини за контрактом від 01.03.2023 № 026-М-221104/1 виникли саме у фірми - неризидента PHU ARON II, а не у ПП «ВКО «МААНС».
Відмовляючи у адміністративному позові суд першої інстанції не врахував того, що контролюючий орган не досліджував обставин вчинення юридичною особою податкового правопорушення, шляхом оцінки відомостей, які надано фірмою - неризидентом PHU ARON II.
Також не надано оцінку тим обставинам, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і на даний час та є форс - мажорною обставиною, на яку Позивач посилався у позовній заяві.
Судом першої інстанції не достатньо повно встановлено всі обставини справи, не враховано доводи позивача, правова оцінка доказам дана не в повній мірі та суперечить фактичним обставинам справи і нормам матеріального права, а відповідно рішення повинно бути скасоване повністю і повернене на новий перегляд справи чи продовження справи з урахуванням нововиявлених та долучених доказів .
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 13.03.2024 по 19.03.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку Приватного підприємства «Виробничо-конструкторське об`єднання «МААНС», код за ЄДРПОУ 36921697.
Перевірка проводилась з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних експортних контрактів №026-М-200806/1 від 06.08.2020, укладеного з фірмою - нерезидентом ООО «МААНС- АГРО», РФ, за період з 16.08.2022 по 22.06.2023, №026-М-220414/1 від 14.04.2022, укладеного з фірмою - нерезидентом SPLLC МИХУЛ 2009,Болгарія, за період з 14.04.2022 по 22.06.2023, №026-М-220414/2 від 14.04.2022, укладеного з фірмою - нерезидентом Одноосібне товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС АГРО БГ», Болгарія, за період з 14.04.2022 по 22.06.2023 та при виконанні зовнішньоекономічного імпортного контракту №UKR2220/21 від 29.03.2021, укладеного з фірмою - нерезидентом DE 'SKF Eurotrade АВ', Швеція.
У ході проведення перевірки встановлено, що відповідно до інформації, доведеної згідно листів Національного банку України від 20.09.2022, 20.01.2023, 20.02.2023, яка надана уповноваженими банками до Національного банку України згідно із Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7, на виконання статей 12 і 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року №2473-VII (із змінами та доповненнями), перевірці підлягало виконання умов та проведення розрахунків по наступних зовнішньоекономічних контрактах: Зовнішньоекономічний дилерський контракт поставки - №026-М-221104/1 від 01.03.2023 укладений з фірмою - нерезидентом «PHU ARON II» Польща, за період 01.03.2023 по 29.02.2024.
За результатами проведеної перевірки встановлено порушення ПП «ВКО «МААНС»:
- частини 1 та частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (із змінами та доповненнями), пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 (із змінами та доповненнями), а саме:
- порушення законодавчо встановлених строків надходження валютної виручки в сумі 85130,00 євро / 2692936,06 грн., у законодавчо встановлені строки розрахунків при виконанні зовнішньоекономічного експортного контракту №026-M-221104/1 від 01.03.2023, укладеного з фірмою-нерезидентом " PHU ARON II " Польща;
- порушення законодавчо встановлених строків надходження товару в сумі 11500,00 євро /464253,85грн. У законодавчо встановлені строки поставки товарів при виконанні зовнішньоекономічного імпортного контракту №07/01 від 01.07.2020, укладеного з фірмою - нерезидентом «Eurocardan S.p.A», Італія.
На підставі висновків вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 16.04.2024 №4872/1700704, яким нараховано пеню у розмірі 664446,54 грн.
Детально розрахунок пені наведений у Додатку №17 до акту перевірки, з якого вбачається, що:
-                    зовнішньоекономічний експортний контракт №026-М-221104/1 від 01.03.2023, укладений з фірмою – нерезидентом «PHU ARON II» Польща, пеню нараховано за період прострочення з 06.09.2023-09.11.2023 на суму простроченої заборгованості 29520,00 євро (нарахована сума пені становить 1158739,70 грн.), та за період прострочення з 06.09.2023 по 07.11.2023 на суму простроченої заборгованості 35870,00 євро (нарахована сума пені становить 1407994,35грн.); та за період прострочення з 06.09.2023 по 09.11.2023 на суму простроченої заборгованості 19740,00євро (нарахована сума пені становить 774848,30 грн.);
-    по імпортному контракту №07/01 від 01.07.2020, укладеному з фірмою-нерезидентом «Eurocardan S.p.A», Італія, пеню нараховано за період прострочення з 30.10.2023 по 15.11.2023 на суму простроченої заборгованості 11500,00 євро (нарахована сума пені становить 443467,60 грн.).
Постановляючи іршення суд першої інстанції виходив з того, що згідно із пунктом 1.1 статті 1 ПК України податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 ст.41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Підпунктами 20.1.4, 20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, мають право:
- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків;
- застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Крім тог судом правильно враховано, що правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, встановлення відповідальності за порушення ними валютного законодавства визначені Законом України «Про валюту і валютні операції», п.3 ч.1 ст.1 якого встановлено, що валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства.
Частиною 1 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Згідно з ч.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Частиною 5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до п. 14-2 Постанови Правління Національного банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 №18 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Надаючи оцінку доводам позивача про те, що прострочення граничних строків проведення розрахунків було спричинене форс-мажорними обставинами, суд першої інстанції підставно вказав, що згідно з частиною 2 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Відповідно до ч.1 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Згідно з п. 6.1, 6.2 «Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)», затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44(5), підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.
Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Суд першої інстанції правильно зауважив, що з початком військової агресії Російської Федерації проти України Торгово-промислова палата України спростила порядок засвідчення форс-мажорних обставин, опублікувавши на своєму офіційному веб-сайті 28.02.2022 року загальний офіційний лист, яким засвідчено форс-мажорні обставини - військову агресію Російської Федерації проти України. Відтак, введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки у тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.
Тобто, необхідно довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні, шляхом отримання відповідного сертифікату.
Офіційні документи, які свідчать про настання форс-мажорних обставин, можуть надаватися різними уповноваженими органами країн відповідно до їх національного законодавства, і статус таких органів також буде визначатися національним законодавством цих країн.
Суд вірно врахував правовий висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 19.04.2024 року у справі №580/5283/23.
Оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано позивачем факту допущення порушення встановлених законодавством строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, більше того, позивач підтверджує порушення строків розрахунків, при цьому вважає, що його вина у цьому відсутня, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого законом покладено тягар доведення обґрунтованості винесеного рішення, надано належні докази правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2024 року №4852/17000704, то суд першої інстанції правильно вважав, що  у задоволенні позову слід відмовити.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Виробничо-конструкторське об`єднання «МААНС» - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року у справі №460/4464/24 -  без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула