Справа № 405/132/26
провадження № 3/405/36/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 	м. Кропивницький	

Суддя Подільського районного суду м. Кропивницького Юр`єва К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ: 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554988 від 30.12.2025, 30.12.2025, о 15 год. 05 хв., в м. Кропивницький (Кіровоград) по провулку Спаський, 96/165, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. 
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Від його захисника – адвоката Невольніченка О.О. до суду надійшло клопотання, у якому він просить закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з тим, що відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення надаються 2 відеофайли – запис з відеорегістратора автомобіля та запис з нагрудної камери поліцейського. Вважає, що запис з відеорегістратора автомобіля підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем на момент зупинки поліцейськими, що не заперечується, та з огляду на що його дослідження не є доцільним. Оскільки, основним доказом в справі є запис з нагрудної камери поліцейського, який в повній мірі підтверджує відсутність інкримінованого правопорушення з боку ОСОБА_2 , оскільки останній неоноразово надавав згоду на проведення освідування в медичному закладі до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції проявили надмірну формальність, оскільки розцінили бажання його підзахисного дочекатися знайомого водія, аби останній супроводжував поліцейський автомобіль на автомобілі Ірзи як відмову проходити огляд. Проте, за час бесіди із зупиненим водієм, наданої поліцейськими можливості телефоном поспілкуватися із адвокатом, складання протоколу за інше правопорушення, до водія прибув інший водій (колега ОСОБА_3 ) готовий поїхати із ОСОБА_1 до місця освідування та забрати його звідти і ОСОБА_1 багаторазово наполягав на своїй готовності їхати на освідування, оскільки як стверджує його підзахисний він має негативний досвід, коли був доставлений до медзакладу, а потім із великими проблемами повертався до автомобіля. 
Захисник стверджує, що в ході перегляду відеозапису, який міститься при матеріалах даної справи, з початку та до кінця відеозапису відсутня відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; його підзахисний неодноразово надавав згоду на проведення освідування в медичному закладі до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, звернув увагу суду, що як стверджує його підзахисний після складання протоколу він, на вимогу працівників поліції, разом з ними поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де отримав повістку про необхідність прибуття до ТЦК 03.01.2026. В подальшому, відповідно до висновку медичного дослідження № 4877 на підставі направлення лікаря КНП «КОЛ КОР» ОСОБА_4 від 30.12.2025, в приміщенні відділення судово-медичної токсикології ДСУ «Кіровоградське обласне бюро МОЗ України, експерт - токсиколог провела судово-медичне дослідження зразка крові ОСОБА_1 та виявила повну відсутність ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння. У зв`язку з тим, що направлені до суду матеріали, а саме відеозапис з камер поліцейського достеменно свідчить, що його підзахисний ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а навпаки, до моменту складення протоколу багаторазово висловлював згоду на поїзду до медичного закладу та інших доказів на підтвердження відмови працівником поліції не надано, провадження у справі потрібно закрити. Розгляд справи просив проводити без його участі та без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , врахувавши письмово викладену позицію. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши оптичний диск, на якому зафіксовано обставини, які викладені в протоколі, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП України про розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.
Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.
За відсутності хоча б одної складової частини складу адміністративного правопорушення, в даному випадку це об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554988 від 30.12.2025, вбачається, що 30.12.2025, о 15 год. 05 хв., в м. Кропивницький (Кіровоград) по провулку Спаський, 96/165, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.
Відповідно до п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.
В ході перегляду оптичного диску, який доданий до протоколу в порядку ч. 2 ст.266 КУпАП, судом встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керування ОСОБА_1 через те, що останній побачивши поліцейський автомобіль різко змінив рух, при цьому не включив показник повороту наліво, після зупинки транспортного засобу працівники поліції почали перевіряти особу водія, водійське посвідчення та документи на транспортний засіб. В ході розмови працівник поліції вказав, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів, що він згодний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте, просить проїхати до закладу на своєму транспортному засобі. Працівник поліції роз`яснив, що проїхати до закладу охорони здоров`я можливо лише на поліцейському автомобілі та в супроводі поліцейського та ще раз запитав у ОСОБА_3 чи буде він проходити огляд чи відмовляється від його проходження. Ірза вдруге відповів, що він згоден пройти огляд у закладі та не відмовляється він його проходження та пояснив, що він вже має негативний досвід, коли був доставлений до медзакладу працівниками поліції, але потім із великими проблемами повертався до автомобіля, оскільки працівники поліції відмовились доставляти його назад. ОСОБА_1 попросив у працівники поліції можливість подзвонити до свого адвоката аби проконсультуватись в ситуації, яка склалась. Проте, не надавши часу для розмови ОСОБА_1 з захисником, працівники поліції почали відкривати двері автомобіля ОСОБА_1 , коли останній ще мав розмову з захисником та настійливо вимагати надати відповідь чи останній буде проходити огляд чи відмовляється. ОСОБА_1 вказав, що його позиція не змінилась, він не відмовляється пройти огляд, однак якщо він не може проїхати на власному транспортному засобі, він просить зачекати колегу, який буде супроводжувати його та зможе відвести назад з закладу охорони здоров`я. ОСОБА_1 попросив зачекати на свого колегу близько 20 хв, оскільки він вже виїхав до них, однак відразу до місця знаходження закладу охорони здоров`я він приїхати не може, оскільки він не місцевий. Працівник поліції почав говорити ОСОБА_1 про те, що він спочатку погодився їхати на медичне освідування, а потім попрохав зачекати, і що його дії вже розцінюються як затягування часу та уникнення проходити огляд. Ірза повідомив, що його позиція не змінилась та його колега вже під`їжджає. та буде за 2 хв. 
Працівник поліції повідомив, що дії ОСОБА_1 він розцінює як намагання уникнути відповідальності та почав роз`яснювати ОСОБА_1 його права та обов`язки. Після роз`яснення прав працівник поліції ще раз запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що той в черговий раз погодився. 
Після чого до місця події під`їхав автомобіль світлого кольору, з якого вийшов чоловік та привітався з ОСОБА_1 . Працівник поліції пояснив ОСОБА_1 його права в зв`язку із складанням протоколу щодо не увімкнення показника повороту, при цьому ОСОБА_1 знову наполіг на тому, що може їхати на освідування та бажає його пройти. На записі (час на запису 15.40.20) ОСОБА_1 в черговий раз наполягає на готовності поїхати на освідування, оскільки його товариш вже під`їхав та може супроводжувати поліцейський автомобіль до закладу охорони. 
Проте, інспектор вказав на недопустимості порушення процедури та запитав ОСОБА_1 , чому він не поїхав відразу, на що той відповів, що його завезуть до місця знаходження лікувального закладу, звідки буде тяжко виїхати, з огляду на що, він прохав дочекатися іншого водія. Працівник поліції вказав, що протокол стосовно ОСОБА_1 буде складено, як відмова від проходження огляду, оскільки він розцінив дії ОСОБА_1 як намагання уникнути огляду шляхом посилання на бажання дочекатися знайомого водія, тобто затягування часу. 
Суд звертає увагу, що в ході перегляду відеозапису ОСОБА_1 жодного разу не відмовився пройти огляд та неодноразово надавав згоду на освідування в медичному закладі з початку зупинки транспортного засобу і до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Крім того, суд звертає увагу на дії та поведінку працівника поліції, який складав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, який в примусовій формі вимагав пройти огляд або відмовитись у його проходженні, не надавши ОСОБА_5 скористатись законним права та обов`язками. Після чого проявив надмірну формальність, розцінивши бажання ОСОБА_3 дочекатися знайомого водія, який би супроводжував поліцейський автомобіль та забрав би ОСОБА_1 з медичного закладу, як намагання останнього уникнути проходження огляду, з урахування того, як зазначав суд, жодного разу ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду. Та після того, як ОСОБА_6 зі своїм знайомим були готові їхати на освідування, інспектором було повідомлено, що протокол вже складено, як за відмову від проходження огляду. 
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1 рішення). 
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, тому у згідно висловленої ЄСПЛ позиції у справі «Надточій проти України» ця справа за своєю суттю є кримінальною, а також, що зазначене адміністративне правопорушення фактично мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.
Так, згідно висновків, які зроблені Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 23 червня 2020 року у справі № 159/3738/16-к, провадження № 51-9229км18 - обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Проте направлені до суду матеріали, у тому числі відеозапис, який зроблений на нагрудну камеру поліцейського не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження встановленого огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки, до моменту складення протоколу багаторазово висловлював згоду на поїздку до медичного закладу, а тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 7,9, 33, 130, 247, 251, 283-291 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП – закрити.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд м. Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя         Катерина  Сергіївна Юр`єва