МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 січня 2026 р. 	справа № 400/7061/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 	

про	визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: 
- визнати протиправною відмову відповідача у видачі позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом МОУ від 14.08.08 р. № 402 України;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбачену додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом МОУ від 14.08.08 р. № 402 України.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.12.22 р. він був призваний на військову службу під час мобілізації до Збройних Сил України та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира № 696. З 02.03.23 р. позивач вважався таким, що зник безвісти при виконанні бойового завдання під час дії воєнного стану. Однак, в подальшому було встановлено, що позивач потрапив в полон. 25.05.23 р. позивача було звільнено з полону. При цьому, 02.03.23 р. перед потраплянням позивача в полон ним була отримана на полі бою вибухова травма внаслідок мінометного обстрілу. Після звільнення з полону позивач був направлений на лікування, що підтверджується відповідними медичними довідками та проходив ВЛК. Після лікування позивача черговий раз відправлено на ВЛК в м. Краматорськ, однак через сімейні обставини позивач не зміг з`явитись на його проходження. В подальшому позивач дізнався, що вважається таким, що знаходиться в СЗЧ. В подальшому позивач перебував на тривалому лікуванні та пройшов ВЛК, за результатами якого позивачу було видано довідку № 7 від 14.01.25 р., відповідно до якої було визначено «захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини», «травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини». Наказом командира військової частини позивач був звільнений у запас з військової служби на підставі пп. д п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та з 17.01.25 р. був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . З січня 2025 р. позивач звертався до відповідача з метою отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбачену додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом МОУ від 14.08.08 р. № 402 України, однак отримав відмову. Такі дії відповідача вважає протиправними, просить суд задовольнити позовні вимоги. 
Від відповідач надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що відповідно до інструкції такі документи видаються за наслідками проведення службового розслідування. Отже, вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, базуються на обставинах, що не відповідають дійсності, власних та помилкових судженнях позивача, а також усупереч законодавства, у зв`язку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Від позивача надійшли відповідь на відзив, в якій він заперечив проти обґрунтувань відповідача та додатково зазначив, що матеріалами долученими ним підтверджуються обставини травми, зокрема наказом командира військової частини НОМЕР_1 за результатами службового розслідування та довідкою ВЛК. Щодо посилання відповідача на непроведення службового розслідування нещасних випадків за наказом командира військової частини після отримання позивачем поранення, то зазначений обов`язок покладений саме на командира військової частини, а не позивача.
Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
Позивач 24.12.22 р. був призваний на військову службу під час мобілізації до Збройних Сил України та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира № 696. 
З 02.03.23 р. позивач вважався таким, що зник безвісти при виконанні бойового завдання під час дії воєнного стану. Однак, в подальшому було встановлено, що позивач потрапив в полон. 25.05.23 р. позивача було звільнено з полону. 
При цьому, 02.03.23 р. перед потраплянням позивача в полон ним була отримана на полі бою вибухова травма внаслідок мінометного обстрілу. 
Після звільнення з полону позивач був направлений на лікування, що підтверджується відповідними медичними довідками та проходив ВЛК. Після лікування позивача черговий раз відправлено на ВЛК в м. Краматорськ, однак через сімейні обставини позивач не зміг з`явитись на його проходження. В подальшому позивач дізнався, що вважається таким, що знаходиться в СЗЧ. 
Надалі позивач перебував на тривалому лікуванні та пройшов ВЛК, за результатами якого позивачу було видано довідку № 7 від 14.01.25 р., відповідно до якої було визначено «захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини», «травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини». 
Наказом командира військової частини позивач був звільнений у запас з військової служби на підставі пп. д п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та з 17.01.25 р. був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . 
З січня 2025 р. позивач звертався до відповідача з метою отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбачену додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом МОУ від 14.08.08 р. № 402 України, однак отримав відмову.
Вважаючи протиправною відмову відповідача у видачі йому вищезазначеної довідки позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаний із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Наказом Міністра оборони України від 14.08.08 р. № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).
Відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу I Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до п. 21.5 глави 21 розділу IІ Положення № 402 відповідно до Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), так, пов`язане із захистом Батьківщини"- якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.
в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, так, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.
г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 р. № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.
ґ) "Захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), так, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Відповідно до пункту 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції № 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що видається військовослужбовцю або призваному на збори військовозобов`язаному, резервісту (Акт про нещасний випадок, зберігається в історії хвороби або у справах ВЛК, яка прийняла постанову про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) (п. 21.24 глави 21 розділу IІ Положення № 402).
Форма довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) затверджена в Додатку №5 до Положення № 402 і містить наступні графи для заповнення: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові; дата народження; «дата одержання»: вказати вид, характер і локалізацію поранення, травми, контузії, каліцтва; «За обставин»: докладно вказати, за яких обставин, виникла травма (поранення, контузія, каліцтво), під час виконання робіт, на службі чи ні, у відпустці, в стані алкогольного сп`яніння чи ні тощо; підстава: наказ командира (начальника) військової частини; «Видана для пред`явлення»: найменування закладу, організації; «Командир (начальник) військової частини»: військове звання, підпис, прізвище, ініціали.
Також Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.01 р. за № 169/5360 було встановлено, що командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції. Комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься у первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3 (пункти 4, 5 Розділу V «Особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення антитерористичної операції» Інструкції).
Відповідно до пункту 18 Розділу ІІ Інструкції за результатами розслідування командир військової частини видає наказ, в якому зазначаються, зокрема, дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, ім`я, по батькові та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин тощо.
На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення № 402.
Тобто, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбачена Додатком 5 до Положення № 402, складається на підставі наказу командира (начальника) військової частини та в ній вказується вид, характер травми, та обставини, і повинна містити в собі ті обставини отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), які встановлені за результатами розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).
З наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.23 р. № 1619 «Про результати службового розслідування» вбачається, що під час службового розслідування було встановлено потрапляння позивача з 02.03.23 р. в полон під час виконання ним бойового завдання та звільнення його з полону 25.05.23 р. Також, згідно з довідкою ВЛК від 14.01.2025 року № 7 ВЛК було визначено «захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини», «Травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини». 
Таким чином, матеріалами справи підтверджено отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) під час виконання бойового завдання 02.03.23 р. для захисту Батьківщини. 
Суд зазначає, що обов`язок надати військовослужбовцю довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою виникає у командира тільки після проведення розслідування, складання за його результатами акта та видання наказу. 
Під час розгляду справи судом встановлено, що безпосередньо за фактом отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) службове розслідування командиром військової частини не призначалось. Разом з цим, суд наголошує, що обов`язок проведення службового розслідування покладений саме на командира військової частини і наслідки його невиконання не можуть негативну впливати на право отримання військовослужбовцем довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом МОУ від 14.08.08 р. № 402. 
Таким чином, маючи у розпорядженні наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.23 р. № 1619 «Про результати службового розслідування» та довідку ВЛК від 14.01.25 р. № 7, які підтверджують отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва), яка пов`язана з захистом Батьківщини, та з урахуванням не проведення службового розслідування щодо встановлення обставин отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) не з вини останнього, відповідач був зобов`язаний вжити заходи щодо видачі позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченої Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом МОУ від 14.08.08 р. № 402. 
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у видачі позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом МОУ від 14.08.08 р. № 402 та зобов`язання відповідача видати позивачу зазначену довідку. 
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), задовольнити.
2. Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) у видачі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом МОУ від 14.08.08 р. № 402.
3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбачену додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом МОУ від 14.08.08 р. № 402.
4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз