Справа № 585/4070/25 
Номер провадження 2/585/83/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Євлах О.О.,
за участі: секретаря судового засідання – Безручко О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Ромни цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», 
до 
відповідача  ОСОБА_1 , 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
негайно після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. 22 жовтня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2610722 від 23.11.2021 року, в сумі: 5621,22 грн., судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 
2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.11.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2610722, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 1100 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Договір укладено сторонами дистанційно, в електронній формі та підписано електронним підписом. Згідно умов кредитного договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. Станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість становить 5621, 22 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 1100,00 грн., заборгованість за відсотками – 4521,22 грн. 10.08.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» уклали Договір факторингу № ККЛУ - 10082023. Згідно даного договору позивач набув статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно, і до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2610722 від 23.11.2021 року. Тому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2610722 від 23.11.2021 року в розмірі 5621,22 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. 
3. Від відповідача до суду надійшло письмове клопотання, в якому зазначив, що позивач намагається стягнути з нього неіснуючий борг, так як він договору з ТОВ «Лінеура Україна» №26107222 від 21.11.2021 року не заключав, грошових коштів у розмірі 1100 грн. не отримував. Карткового рахунку НОМЕР_1 , в АТ «Райффайзен Банк», на які ніби – то були перераховані 1100 грн. він не мав і не має. Крім того, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення правничої допомоги.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
5. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти позовних вимог заперечував.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
6. Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року (а.с.44) було постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
7. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача заперечень проти проведення заочного розгляду справи не висловив, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносини.
9. 23.11.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №2610722 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно даного договору сума кредиту складає 1100 грн., строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день. Знижена процентна ставка становить 0,01 % в день. Даний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом (а. с. 9-15).
10. На підтвердження позовних вимог позивачем надано суду додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2610722 від 23.11.2021 року, а також паспорт споживчого кредиту, в яких вказано сума/ ліміт кредитування – 1100,00 грн., сума кредиту – 1100 грн., проценти за користування кредитною заборгованістю – 4521,22 грн. (а. с. 7-8, 16). 
11. До матеріалів справи також додані правила надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (а. с. 13-32). 
12. У довідці ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024 року, зазначено, що між підприємством укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23.11.2021 року 13:48:23 на суму 1100,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.уа – 121185040, призначення платежу: Зарахування 1100,00 грн. на картку НОМЕР_1 (а. с. 17). 
13. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 2610722 від 23.11.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 10.08.2023 року, загальна сума заборгованості за кредитом – 5621,22 грн., з них — 1100,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4521,22 грн. - заборгованість за відсотками (а. с. 18-23). 
14. Відповідно до довідки про ідентифікацію виданої ТОВ «Лінеура України» зазначено, що ОСОБА_1 з яким укладено договір № 2610722 від 23.11.2021 року ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна», одноразовий ідентифікатор Р156, час відправки 23.11.2021 13:46:38, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор 380992862594 (а.с.16). 
15. Згідно Договору факторингу № ККЛУ - 10082023 року від 10.08.2023 року, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит – Капітал», у відповідності до умов цього Договору Клієнт передає фактору Права вимоги до Боржників, які виникли у Клієнта внаслідок невиконання Боржниками умов Кредитних договорів, та які входять до Портфелю Заборгованості. Загальний розмір Портфеля Заборгованості Боржників, Права вимоги до яких відступаються, складає 783410,49 грн. станом на дату підписання Сторонами цього Договору (а.с.24-27, 28). 
16. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № ККЛУ - 10082023 року від 10.08.2023 року у ОСОБА_1 мається заборгованість за договором № 2610722 від 23.11.2021 року в сумі 5621,22 грн., яка складається з залишку по тілу кредиту – 1100,00 грн. та 4521,22 грн. – залишок по відсотках (а. с. 27 зворот). 
17. Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 10 серпня 2023 року до Договору факторингу № ККЛУ - 10082023 року від 10.08.2023 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників від 10.08.2023 року, складений за формою із Додатком № 1 до Договору. Загальна сума заборгованості 85781740 грн. 34 коп. (а. с. 28). 
18. Згідно платіжної інструкції № 72296 від 10.08.2023 року ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» було проведено оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № ККЛУ - 10082023 року від 10.08.2023 року в сумі 783410,49 грн. (а.с.28 зворот). 
19. Згідно довідки про рахунки від 27.10.2025 року в АТ «Райффайзен Банк» 20 червня 2019 року було відкрито три рахунки та один рахунок - 21 червня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 54).
Згідно відповіді АТ «Райффайзен Банк» від 16.12.2025 року на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , банківська карта № НОМЕР_1 .
20. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 13.10.2025 року надіслало на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій вимагає виконати зобов`язання перед ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» за Договором № 2610722 від 23.11.2021 року та негайно погасити заборгованість у сумі 5621,22 грн. (а.с.29). 
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вид економічної діяльності – інші види кредитування (а. с. 30, 31). 

V. Норми права. 
21. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону №675-VIII.
Статтею 12 Закону №675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону №675-VIII.
Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
VІ. Оцінка Суду.
22. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі, зазначеному ним у позовній заяві, а також підписання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.11.2021 року, оскільки не надано доказів того, що номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор (а. с. 16), належить відповідачу. 
Позивач мав довести, що кредитор перерахував кошти саме на картку, вказану відповідачем або належну відповідачу, натомість, наявними доказами, зокрема, довідками АТ «Райффайзен Банк», спростовано посилання позивача про те, що платіжна картка № НОМЕР_1 відкрита на ім`я відповідача ОСОБА_1 , а доказів того, що саме відповідач укладав кредитний договір (а. с. 9-15), суду не надано. Оскільки договір (а. с. 9-15) підписаний шляхом направлення одноразового ідентифікатора на номер телефону, з якого здійснено вхід в особистий кабінет за допомогою ІТС Товариства, а доказів, що цей номер телефону належить саме ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, як і відсутні будь – які докази входу в особистий кабінет відповідачем (будь – то фото з мобільного телефону при вході та копія паспорту), то суд не може погодитися із тим, що кредитний договір укладав саме відповідач.
З огляду на вищевказані обставини, взявши до уваги те, що позивач не довів належними та допустимими доказами обґрунтованості та правомірності своєї вимоги щодо стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором, суд вважає таку вимогу безпідставною, і такою, що задоволенню не підлягає.
VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
23. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати по справі залишаються за позивачем.

З цих підстав,
керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В :
1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія “Кредит-Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Сумського апеляційного суду через єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, або через Роменський міськрайонний суд Сумської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» КРЕДИТ-КАПІТАЛ», місцезнаходження: 79029, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 . 

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ    Оксана ЄВЛАХ