П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/7937/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С. 
Суддя-доповідач - Курко О. П. 
19 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Турфлора" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів від 01.04.2025 №UA400000/2025/000081/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2025/0000181 від 01.04.2025, прийняті щодо приватного підприємства "Турфлора".
Стягнуто на користь приватного підприємства "Турфлора" судовий збір в розмірі 6056 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.12.2024 між приватним підприємством "Турфлора" та компанією "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI" був укладений зовнішньоекономічний договір (контракт) №12, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставити, а покупець отримати та оплатити товари (зріз свіжих (живих) квітів, гілок та інших частин рослин тощо; цитруси; фрукти; овочі; городні рослини; кімнатні рослини у горщиках та іншу сільськогосподарську продукцію) згідно з умовами контракту. Найменування, вартість та кількість товару визначається згідно з інвойсами на кожну партію товару.
01.04.2025 до митного оформлення було подано електронну митну декларацію №25UA400040007484U9 (далі також МД ) на товари наступних найменувань:
1. Зрізані свіжі квіти з 1 листопада до 31 травня: гвоздики "стандарт" - 352800 штук, придатні для складання букетів, різного кольору, необроблені, нефарбовані. Розмір рослини 60 - 70см. Торгова марка: немає даних. Виробник "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI";
2. Зрізані гілки без квіток та пуп`янків, придатні для складання букетів, свіжі: рускус (RUSCUS) - 7000 штук, необроблені, нефарбовані. Розмір рослини 50-70 см. Торгова марка: немає даних. Виробник "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI";
3. Зрізані свіжі квіти з 1 листопада до 31 травня придатні для складання букетів, різного кольору, не оброблені, не фарбовані: турецька гвоздика (DIANTHUS BARBATUS) - 6000 штук, розмір рослини 45-60 см. Торгова марка: немає даних. Виробник "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI";
4. Зрізані свіжі квіти з 1 листопада до 31 травня придатні для складання букетів, різного кольору, не оброблені, не фaрбoванi: гербeри (GERBERA), розмір рослини 45 - 65см. - 1620 шт., міні гербeри (GERBERA MINI) розмір рослини 45-65 см. - 1440 шт. Торгова марка: немає даних. Виробник "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI";
5. Зрізані гілки без квіток та пуп`янків, придатні для складання букетів, свіжі - Евкаліпт (Eucalyptus) - 3960 штук, розмір рослини 80 - 118см. Торгова марка: немає даних. Виробник "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI";
6. Зрізані свіжі квіти з 1 листопада до 31 травня придатні для складання букетів, різного кольору, не оброблені, не фaрбoванi: аспарагус (ASPARAGUS) - 2000 штук, розмір рослини 50-75 см. Торгова марка: немає даних. Виробник "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI";
7. Зрізані свіжі квіти з 1 листопада до 31 травня - придатні для складання букетів, різного кольору, не оброблені, не фарбовані: - гіпсофіла (GYPSOPHILA) - 600 шт., розмір рослини 70-80 см. Торгова марка: немає даних. Виробник "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI";
8. Зрізані гілки без квіток та пуп`янків, придатні для складання букетів, свіжі, фарбовані: - ранункулус (RANUNCULUS, розмір рослини 50 - 75 см. - 500 шт. Торгова марка: немає даних. Виробник "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI".
У вказаній митній декларації митну вартість задекларованої партії товарів було визначено позивачем за першим (основним) методом визначення митної вартості у розмірі 14628,10 доларів США, що відповідало фактурній вартості товару.
До митної декларації були надані наступні товаросупровідні документи:
- рахунок-фактура (інвойс) Commercial invoice №PRF2025000000015 від 28.03.2025;
- автотранспортна накладна №CR 048375 від 21.03.2025;
- фітосанітарний сертифікат EC/TR A 63088435 від 28.03.2025;
- декларація про походження товару (Dеclaration of origin) PRF2025000000015 від 28.03.2025;
- прейскурант (прайс-лист) виробника товару без номера від 18.12.2024;
- звіт по вартості ХТПП 22-05/293 від 01.04.2025;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу №12 від 17.12.2024, стороною якого (продавцем) є виробник товарів, що декларуються;
- договір про надання послуг митного брокера №4 від 05.01.2021,
- копія митної декларації країни відправлення №25070100ЕХ00007811 від 28.03.2025.
За вказаною митною декларацією автоматизованою системою управління ризиками (АСУР) генеровані ризики. Під час перевірки правильності визначення митної вартості оцінюваного товару у митного органу також виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товарів.
В результаті опрацювання документів, поданих згідно з ч. 3 ст. 53 МКУ, митним органом виявлені розбіжності, що, на думку відповідача, впливали на правильність визначення митної вартості, а також ознаки відсутності/ не включення окремих складових митної вартості товару: заявлений рівень митної вартості товарів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби; до митного оформлення не надано документи передбачені пунктами 2.1, 5.1 зовнішньоекономічного контракту та не зафіксоване в інвойсі, як це передбачено п. 2.1 контракту; документи, подані згідно з ч. 2 та ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, не містять відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів. Так, заявлена митна вартість товару на умовах поставки CPT Старокостянтинів 14628,1 доларів США, однак відповідно до пропозицій перевізників на сайті пошуку перевізників Della.ua тариф на відповідні перевезення товарів з Англії в Україну складає від 1,80 дол. США/км. Помноживши тариф на перевезення на відстань до м. Старокостянтинів (2109 км) отримаємо 3796,2 дол. США, що може свідчити про те, що подані до митного оформлення документи не містять усіх числових значень складових митної вартості, які визначені частиною 10 статті 58 МКУ, у тому числі витрати на доставку товару до місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України.
З огляду на це, митним органом було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2025/000181 від 01.04.2025 та прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2025/000081/2 від 01.04.2025.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України (далі - МКУ) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів ( ст. 246 МКУ).
Міжнародні правила митної оцінки товарів визначені в багатосторонній Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994, до якої приєдналась Україна. Відповідно до статті 1 МКУ якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.
Статтею VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю визначено, що оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару, і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Під "дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Частиною 2 статті VII Генеральної угоди визначено, що:
a) Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості,
b) Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або і) з порівнюваними кількостями, або і) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту,
c) Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту Ь) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.
Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Статтею 52 МКУ декларанта або уповноважену ним особу, які заявляють митну вартість товару, зобов`язано в тому числі подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 2 статті 53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У випадку якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
У випадку застосування першого (основного) методу визначення митної вартості, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Відповідно до частини 10 статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем:
а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;
б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;
в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;
б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;
в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);
г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та худоні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.
Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Розрахунки згідно із цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Відповідно до ч. 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Стаття 64 МКУ передбачає, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Згідно з частиною 6 ст. 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.
Статтею 54 МКУ передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених МКУ, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених МКУ, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Глава 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України № 476 від 01.07.2021 (далі - Методичні рекомендації №476) передбачає, що робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, серед іншого, шляхом:
- перевірки повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення;
- перевірки товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларується, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення;
- перевірки документів, що місять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування;
- перевірка документів, що містять відомості про страхування;
- перевірки включення/не включення складових митної вартості;
- перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість;
- вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;
- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено;
- перевірки та аналізу документів, додатково поданих митному органу декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до ст.53 МКУ;
- порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» .
Для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення (далі - АСМО «Інспектор»).
Згідно зі змістом глави 5 Методичних рекомендацій №476 під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватись, серед іншого, такі джерела інформації як: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація отримана з мережі Інтернет.
Митні органи мають право витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо. Водночас, витребувати необхідно саме ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не усі, що передбачені статтею 53 МК України.
Відповідно до позиції Верховного Суду, відображеної у постановах від 12.07.2022 у справі №814/2172/16, від 18.08.2021 у справі №821/1050/17, рівень митної вартості імпортованого товару, який формально нижчий від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, як і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом. Отже, факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більшою, ніж заявлена декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування митної вартості товару, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09.10.2018 у справі №826/24835/15, від 24.01.2019 у справі №820/636/17, від 21.01.2020 у справі №812/2336/14, від 13.02.2020 у справі №810/1175/16, від 26.01.2021 у справі №826/13892/16 інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі митного органу відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Встановлено, що до митного оформлення позивач надав документи, передбачені ч.2 ст. 53 Митного кодексу. що містили необхідні та підтверджені числові значення складових митної вартості товарів, визначеної за ціною договору згідно з вимогами частин 4 та 5 ст. 58 Митного кодексу України.
У той же час, при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач використав інформацію з бази даних митного органу щодо оформлення подібних товарів, тобто виходив не зі змісту конкретних первинних документів, наданих однією зі сторін договору, а з відомостей щодо інших поставок, які, відповідно, супроводжувались іншими документами.
Відповідач не спростував належними доказами достовірність тих числових значень складових митної вартості, які були визначені у наданих до митного оформлення документах, не встановив ознаки підробки документів та відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари.
Що стосується посилання на непідтвердження інформації щодо окремих складових митної вартості товарів, судом встановлено, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту та інших товаросупровідних документів, що подавались до митного оформлення, базисними умовами поставки було визначено умови СРТ - Старокостянтинів, Україна.
Термін Інкотермс CPT означає абревіатуру Carriage Paid To або «Перевезення оплачено до». Дотримуючись цього правила, відправник бере на себе витрати на перевезення та оформлення експорту до узгодженого пункту доставки. Ризики переходять до одержувача, коли товар передано перевізнику. Отже, продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення, зобов`язаний повідомити покупця про час доставки товару в узгоджене місце, зобов`язаний виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення. Покупець відповідальний за митні процедури імпорту та доставку в країні імпорту.
Водночас, оскільки контрактна (визначена у інвойсі) ціна товару відповідно до умов поставки включала в себе як суму вартості самого товару, так і суму експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартість доставки (фрахту) до кордону, позивач не зобов`язаний був надавати до митного оформлення транспортні (перевізні) документи, що містили окремо інформацію про витрати контрагента на навантаження товару та транспортування його до митного кордону.
Відповідно до умов поставки СРТ Старокостянтинів та контракту №12 від 17.12.2024, укладеного між приватним підприємством "Турфлора" та компанією "PREMIER FLOWERS TARIM CICEKCILIK SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI", товари не підлягали обов`язковому страхуванню, відтак страхування не здійснювалось, отже відповідна складова митної вартості також була відсутня. 
Крім того, заявлена позивачем митна вартість товару підтверджується не лише інвойсом, але і митною декларацією країни відправлення №25070100ЕХ00007811 від 28.03.2025, рахунком-фактурою від 28.03.2025, звітом по вартості №22-05/293 від 01.04.2025.
Зважаючи на зазначене, сумніви митного органу фактично спростовуються наданими декларантом до митного оформлення документами та безпосередньо умовами зовнішньоекономічного договору (контракту)
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, згідно з ч. 1 статті 57 Митного кодексу України здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Судова колегія не погоджується з доводами відповідача про те, що документи, подані до митного оформлення, не містили підтверджених числових значень складових митної вартості. Позивач під час митного оформлення надав документи, які ідентифікували оцінювані товари, містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору (контракту) згідно з вимогами частин 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України. У митного органу, враховуючи зазначене, не було достатніх підстав для висновку про не підтвердження числових значень складових митної вартості. Протилежне відповідачем належними доказами не доведено.
Відтак, судом зі змісту наданих до митного оформлення документів не встановлені такі розбіжності або недоліки документів, які б перешкоджали митному органу підтвердити митну вартість товару за обраним декларантом основним методом або спростувати сумніви щодо достовірності визначення митної вартості за цим методом.
Верховний Суд у постанові від 05.05.2022 у справі №2040/6019/18 зазначив, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності належного обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за основним методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом резервного методу.
Водночас відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості придбаного позивачем товару за резервним методом, не обґрунтував належними доказами, чому митна вартість була визначена ним саме у такому розмірі, які складові вплинули на формування цієї вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого була взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про недотримання вимог статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості рішень. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Боровицький О. А.