КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2026 року м. Київ справа №320/44571/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до  Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у 
м. Києві та Київській області 
про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.
До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якому просить суд:
1) визнати протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в оформленні та видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 , викладену у листі від 23.07.2024 № 8010.5.2-31819/8010.5.2.1-24 про оформлення паспорта громадянина України;
2) зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у видачі паспорту громадянина України з посиланням на необхідність отримання рішення суду, що підтверджує постійне проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 разом з батьками у неповнолітньому віці та встановлює особу, що оформлено листом від 23.07.2024 № 8010.5.2-31819/8010.5.2.1-24. Позивач з такими підставами відмови не погоджується, оскільки вважає, що ним подано всі документи, необхідні для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України», а також підтверджується тим, що в подальшому, відповідно до вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, зазначені документи для усунення недоліків повернуті не були. 
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що у ході розгляду матеріалів справи було встановлено, що для оформлення паспорта громадянина України позивачу необхідне рішення суду, що підтверджує факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 разом з батьками у неповнолітньому віці та встановлює особу (після рішення суду заявник подає документи на підтвердження належності до громадянства України); у задоволенні позовної заяви просить відмовити у повному обсязі. 

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дій у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
26.11.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позивач просив задовольнити позов, а також звернув увагу на недотримання відповідачем порядку розгляду його заяви про встановлення належності до громадянства України. 
Додаткових заяв чи клопотань до суду подано не було.
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з частиною другою статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.
Відповідно до свідоцтва про народження від 10.05.2017 серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заруддя Іванківського району, Київської області, про що 07.03.1986 складено відповідний актовий запис № 2. Батьками ОСОБА_1 є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
20.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою-анкетою № 10649203 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням паспорту громадянина України вперше. 
В автобіографії позивач надала пояснення, що народилась, проживала та навчалась на території Іванківського та Бородянських територіальних громад Київської області, із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України до міграційної служби не зверталась. 
Позивачем було надано довідку, видану Загальцівським старостинським округом № 2 Бучанського району Київської області від 12.02.2024 № 49 про те, що позивач дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; довідку, видану виконкомом Іванківської селищної ради від 31.05.2024 № 193/1 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована з 21.12.1985 по 18.05.1993 за адресою: АДРЕСА_2 , та з 19.05.1993 по 18.07.2014 за адресою: АДРЕСА_3 . 
Також позивачем долучена довідка, видана виконкомом Іванківської селищної ради від 20.02.2024 № 62/1 про те, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 24.08.1991 дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 ; довідка, видана виконкомом Іванківської селищної ради від 31.05.2024 № 192/1 про те, що ОСОБА_3 (мати позивача), ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно була зареєстрована з 01.07.1990 по 18.05.1993 за адресою: АДРЕСА_2 , та з 19.05.1993 по по 18.07.2014 за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до пункту 43 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України було проведено процедуру встановлення особи ОСОБА_1 , про що складено акт встановлення особи від 20.06.2024. 
Батьки позивача були документовані паспортами громадян України: мати документована паспортом у вигляді картки від 02.05.2024 № НОМЕР_2 на підставі попереднього паспорту серії НОМЕР_3 від 23.12.1996, батько документований паспортом серії НОМЕР_4 від 23.12.1996. 
На момент народження позивача, її батьки не були одружені, але постійно проживали на території України, шлюб уклали 12.02.1988. 
10.07.2024 Вишгородським об`єднаним відділом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було направлено до відповідача висновок за результатами проведення процедури встановлення особи позивача у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку, яким перевірено та підтверджено належність ОСОБА_1 до громадянства України з народження оскільки обоє батьків проживали та були зареєстровані на території України, та вирішено оформити та видати позивач паспорт громадянина України. 
Листом Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київської області від 23.07.2024 № № 8010.5.2-31819/8010.5.2.1-24 повернуто матеріали справи щодо документування паспортом громадянина України позивача, а також висновок про встановлення особи, оскільки відсутнє судове рішення про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 разом з батьками у неповнолітньому віці та встановлює особу (після рішення суду заявник подає документи на підтвердження належності до громадянства України). 
26.07.2024 листом № 80.3228.02-330/80.3228.1-24 позивача повідомлено про прийняте рішення щодо відмови у оформленні паспорта громадина України.
Позивач подав заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення до Бородянського районного суду Київської області. 
Ухвалою від 06.09.2024 у справі № 939/2338/24 відмовлено у відкритті провадження з посиланням на наявний спір про право, який повинен розглядатись у порядку адміністративного судочинства. 
Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

V. Оцінка суду.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України від 18.01.2001 № 2235-ІІІ «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-ІІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Закону № 2235-ІІІ громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.
Згідно зі статтею 3 цього Закону громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.
Статтею 6 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України передбачено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі - Порядок № 215 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку № 215 зазначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи передбачені розділом II цього Порядку.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 215 заява з питань громадянства подається у письмовій формі із зазначенням дати її складання та підписується заявником.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються, зокрема, особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.
Пунктом 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується:
а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі:
осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України;
осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;
б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту;
в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.
Оформлення належності до громадянства України стосується осіб, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та дітей таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття.
Перевірка належності до громадянства України стосується осіб, які перебувають за кордоном і в яких відсутні документи, що підтверджують громадянство України, або якщо виникла необхідність перевірки факту перебування таких осіб у громадянстві України.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 215 для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:
а) заяву про встановлення належності до громадянства України;
б) копію свідоцтва про народження;
в) один з таких документів:
- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;
- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;
- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;
- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);
- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;
- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.
Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування.
Водночас, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Постанова № 302 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.
Відповідно до пункту 43 Постанови № 302 у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Мін`юсту, територіальних органів Національної поліції, ДПС, навчальних закладів, військових частин, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.
Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців.
У разі відсутності документів з фотокарткою/відцифрованим образом обличчя особи, отриманих з державних, єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи шляхом опитування свідків, які були зазначені заявником. Свідками можуть бути дієздатні один із членів сім`ї особи (у тому числі колишня дружина/чоловік), близька особа або сусід, які досягли 14-річного віку та мають документи, що посвідчують особу, які підлягають обов`язковому пред`явленню. Для підтвердження того, що особа є членом сім`ї або близькою особою, подаються документи, що посвідчують відповідні факти (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження, рішення суду та інші документи). У разі відсутності зазначених документів такі відомості перевіряються за наявними даними державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. Для підтвердження зареєстрованого місця проживання сусіди особи подають довідку про реєстрацію місця проживання, видану органом реєстрації в установленому законодавством порядку, або витяг з реєстру територіальної громади, а в разі їх відсутності такі відомості перевіряються за наявними даними відомчої інформаційної системи ДМС або за відомостями, внесеними до документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує спеціальний статус. За результатами опитування свідків складається акт встановлення особи за формою, визначеною МВС. У разі встановлення працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС факту невідповідності відомостей, що містяться в документах, поданих заявником та/або свідками, відомостям, що містяться в наявних обліках ДМС, інших державних та єдиних реєстрах, інших інформаційних базах, що перебувають у власності держави, процедура встановлення особи не проводиться.
Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.
Згідно положень пункту 44 Постанови № 302 за результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту державної реєстрації народження, а також перевірки факту належності особи до громадянства України працівником територіального підрозділу ДМС складається висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС або його заступником.
Якщо за результатами проведення зазначеної процедури особу не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку, передбаченому пунктами 100 і 101 цього Порядку.
Так, пунктом 100 Постанови № 302 встановлено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо:
1) особа не є громадянином України;
2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання);
3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави, органів місцевого самоврядування або підприємств, установ та організацій, не підтверджують надану заявником інформацію;
4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта;
5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта;
6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.
Відповідно до пункту 101 Постанови № 302 у рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови.
У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику.
Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта.
Так, судом встановлено, що позивачем для встановлення належності до громадянства України було подано, зокрема, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.05.2017 (видане повторно), довідка, видана виконкомом Іванківської селищної ради від 31.05.2024 № 193/1 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована з 21.12.1985 по 18.05.1993 за адресою: АДРЕСА_2 , та з 19.05.1993 по 18.07.2014 за адресою: АДРЕСА_3 , довідка, видана виконкомом Іванківської селищної ради від 20.02.2024 № 62/1 про те, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 24.08.1991 дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 ; довідка, видана виконкомом Іванківської селищної ради від 31.05.2024 № 192/1 про те, що ОСОБА_3 (мати позивача), ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно була зареєстрована з 01.07.1990 по 18.05.1993 за адресою: АДРЕСА_2 , та з 19.05.1993 по по 18.07.2014 за адресою: АДРЕСА_3 . 
Таким чином суд робить висновок, що позивачем подано всі передбачені Порядком № 215 документи для встановлення належності до громадянства України. 
Крім того, відповідач самостійно зазначив про те, що батьки позивача були документовані паспортами громадян України: мати документована паспортом у вигляді картки від 02.05.2024 № НОМЕР_2 на підставі попереднього паспорту серії НОМЕР_3 від 23.12.1996, батько документований паспортом серії НОМЕР_4 від 23.12.1996. 
Стосовно тверджень представника позивача про те, що відповідачем в порушення Порядку № 215 не затверджено висновок за результатами проведення процедури встановлення особи, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 89 Порядку № 215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. 
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.
Згідно з пунктом 90 цього Порядку № 215 територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України. 
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. 
Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України. 
Рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.
Таким чином, суд робить висновок, що Порядком № 215 встановлено чіткий порядок провадження за заявами про встановлення або оформлення належності до громадянства України.
З матеріалів справи встановлено, що Вишгородський об`єднаний відділ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області 10.07.2024 направив до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області висновок за результатами проведення процедури встановлення особи позивача у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку, яким перевірено та підтверджено належність ОСОБА_1 до громадянства України з народження оскільки обоє батьків проживали та були зареєстровані на території України, та вирішено оформити та видати позивач паспорт громадянина України. 
Разом з тим, листом Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київської області від 23.07.2024 № 8010.5.2-31819/8010.5.2.1-24 повернуто матеріали справи щодо документування паспортом громадянина України позивача, а також висновок про встановлення особи, оскільки відсутнє судове рішення про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 разом з батьками у неповнолітньому віці та встановлює особу (після рішення суду заявник подає документи на підтвердження належності до громадянства України). 
26.07.2024 листом № 80.3228.02-330/80.3228.1-24 позивача повідомлено про прийняте рішення щодо відмови у оформленні паспорта громадина України.
Таким чином, керівник територіального органу ДМС прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства, однак суд вважає таке рішення не вмотивованим, оскільки позивачем було подано всі передбачені законодавством документи для проведення відповідної процедури. 
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 , оформлену листом від 23.07.2024 № 8010.5.2-31819/8010.5.2.1-24, з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Згідно із частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
За наведених обставин, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, оскільки судом встановлено протиправну відмову відповідача у оформленні та видачі паспорту громадянина України позивачу, суд дійшов висновку, що з урахуванням проведення щодо позивача процедури встановлення належності до громадянства України, належним способом захисту прав є зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо встановлення належності до громадянства України ОСОБА_1 , та оформити і видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

VI. Судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи статті 139 КАС України, на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю. 
Визнати протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області щодо оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , викладену у листі від 23.07.2024 № 8010.5.2-31819/8010.5.2.1-24
Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області прийняти рішення щодо встановлення належності до громадянства України ОСОБА_1 , оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-а, код ЄДРПОУ 42552598) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Копію рішення надіслати учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.